Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/866/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 до 13 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 із забороною залишати житло з 20-00 до 06-00 год. наступного дня, до 13 лютого 2026 року, включно із покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що враховуючи обставини та характер вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків.

Стверджує, що слідчий суддя належним чином не врахував даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітніх дітей, постійного місця проживання, працює в правоохоронних органах, не притягувався до адміністративної відповідальності.

Вказує, що перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний немає можливості утримувати себе та свою сім`ю.

Наголошує, що інші більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення скарги захисника, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею на думку колегії суддів було обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на час розгляду відповідного клопотання, враховуючи серйозність пред`явленої підозри ОСОБА_6 за ч.2 ст.365 КК України, суворість передбаченого покарання, яке може йому загрожувати в разі визнання його винним.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, на даному етапі досудового розслідування, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Згідно з підозрою 01.11.2025 ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді поліцейського ВП № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, будучи службовою особою правоохоронного органу, маючи спеціальне звання старший сержант поліції, умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих повноважень, що супроводжувались насильством та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, за наступних обставин.

Відповідно до розстановки нарядів на 01.11.2025, затверджених т.в.о. начальника ВП № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, ОСОБА_6 разом із інспектором сектору реагування патрульної поліції зазначеного відділення поліції, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 заступив на службу для забезпечення публічної безпеки та порядку. Під час служби працівники поліції перебували у однострої з наявними при собі спеціальними засобами, використовуючи службовий автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Outlander» з номерним знаком НОМЕР_1 .

Під час зазначеного чергування, 01.11.2025 о 17 годині 39 хвилин, екіпаж сектору реагування патрульної поліції територіального підрозділу поліції для опрацювання через службовий портативний планшетний пристрій отримав повідомлення «домашнє насильство», за адресою: АДРЕСА_1 .

Здійснюючи реагування на повідомлення, екіпаж сектору реагування патрульної поліції, у складі поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , близько 18 години приїхали на місце події, за вказаною у повідомленні адресою, де на АДРЕСА_1, зустріли громадянку ОСОБА_10 . Під час спілкування з останньою з`ясували, що її колишній чоловік вчинив відносно неї фізичне та психологічне насильство. Від написання заяви ОСОБА_10 відмовилась, попросивши поліцейських допомогти зібрати розкинуті речі.

Тоді ж до них підійшла колишня свекруха ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , в ході спілкування якої з працівниками поліції виник словесний конфлікт. Коли ОСОБА_11 побачила, що у салоні службового автомобіля перебуває колишня дружина її сина ОСОБА_10 , то стала позаду автомобіля, вимагаючи щоб остання повернула речі, які вона забрала і тільки тоді дозволить поїхати.

У зв`язку з цим, поліцейський ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 та застосовуючи фізичну силу почав виштовхувати її в сторону від службового авто.

Незважаючи на те, що ОСОБА_11 вже знаходилась по правий бік від автомобіля, та таким чином проїзду не заважала, ОСОБА_6 01.11.2025 близько 18 години 01 хвилину, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 загрози його особистій безпеці чи безпеці іншим особам не становить, явно перевищуючи свої службові повноваження, виходячи за межі необхідності та достатності застосування фізичної сили, перебуваючи позаду ОСОБА_12 умисно наніс один удар кулаком своєї правої руки в область правої частини голови, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синця правої вушної мушлі, струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

08.12.2025 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_13 від 05.11.2025 про вчинене кримінальне правопорушення, у якій остання заявила про спричинення їй тілесних ушкоджень працівниками ВП № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області;

- показаннями потерпілої ОСОБА_13 , у якому остання детально розповіла, про обставини застосування 01.11.2025 до неї фізичного насильства поряд з будинком АДРЕСА_1 працівником ВП №1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 ;

- протоколом слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_13 ;

- висновком експерта № 303 від 21.11.2025, за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_13 ;

- висновком експерта № 305 від 28.11.2025, за результатами додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_13 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду відеозапису, який потерпілою ОСОБА_13 долучено до матеріалів провадження;

- протоколом огляду відеозаписів нагрудних камер працівників відділення поліції № 1 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, які 01.11.2025 здійснювали виїзд за викликом за адресою: АДРЕСА_1;

- протоколом огляду аудіозаписів з спецлінії «102», на яких зафіксовано повідомлення доньки потерпілої до поліції щодо побиття її матері працівниками поліції;

- іншими матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні в їх сукупності.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Сукупність наведених доказів вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у перевищенні службових повноважень, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались насильством, за відсутності ознак катування.

На переконання колегії суддів ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який встановлений слідчим суддею дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з цими висновками погоджується і колегія суддів, а наявність ОСОБА_6 на утриманні неповнолітніх дітей не зменшує цього ризику і було враховано при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту було враховано серйозність підозри. Крім цього, «суворість передбаченого покарання», яке може загрожувати ОСОБА_6 , в разі визнання його винною є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, колегія суддів вважає передчасними доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосовування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_6 .

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 16 грудня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 до 13 лютого 2026 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: