Справа № 629/234/26
Провадження № 1-кс/629/126/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000048 від 12.01.2026 року за ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури, про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення судового рішення у частині можливої конфіскації майна, а саме на: житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності зареєстроване за останнім, а саме договору купівлі продажу серія та номер: 294, виданий 19.03.2025 приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 шляхом заборони його відчуження.

В обґрунтування клопотання старший слідчий посилається на те, що слідчим відділом Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань України за №0000048 від 12.01.2026 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачена конфіскація майна.

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, за підозрюваним ОСОБА_4 зареєстроване нерухоме майно, а саме житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 110, загальна площа 27 кв.м. житлова площа 16,6 кв.м.; опис: житлове приміщення № 5 складається з однієї житлової кімнати з відповідною площею місць загального користування в дванадцяти кімнатній квартирі спільного заселення, розташоване на 7-му поверсі 9-ти поверхового будинку).

Таким чином, незастосування арешту на вищезазначене майно, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

З метою забезпечення арешту нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 10 статті 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачена конфіскація майна.

На підставі викладеного, слідчим суддею встановлена наявність підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки вказане додаткове покарання є обов`язковим та прямо передбачено санкцією частини статті КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, тому належне підозрюваному майно має бути арештоване.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Старшим слідчим відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України доведена необхідність накладення арешту на вказане майно і наявність правової підстави для арешту майна, таким чином клопотання є обґрунтованим та має бути задоволено.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення слідчим та/або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_6