Провадження № 1-кс/643/5299/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0011487 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:

Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві за процесуального керівництва прокурорів Харківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0011487 від 11.08.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2025 близько 14:00 ОСОБА_4 , будучи достеменно обізнаним про введення на території України воєнного стану та обмеження щодо виїзду чоловіків призовного віку за кордон, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, будучи знайомим з невстановленою під час досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_8 », яка організовує незаконне переправленню осіб через державний кордон України, під час телефонної розмови з раніше знайомим військовозобов`язаним ОСОБА_9 , який не має відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, запропонував йому сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України та особисту зустріч для повідомлення відповідних порад та надання конкретних вказівок.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 25.08.2025 у період з 18:09 по 18:18 зустрівсяіз ОСОБА_9 на паркувальному майданчику супермаркету «АТБ», розташованому за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 268а, та, будучи достовірно обізнаним від невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка організовує незаконне переправлення осіб через державний кордон України, про порядок, способи та засоби, необхідні для незаконного перетину державного кордону України, володіючи інформацією, необхідною для прихованого переміщення територією України, в тому числі у прикордонній смузі України, а саме про маршрути переміщення, особливості місцевості, з метою реалізації корисливого мотиву, повідомив ОСОБА_9 про готовність сприяти незаконному переправленню його через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, а саме шляхом переміщення на транспортному засобі з м. Харкова до ділянок державного кордону між Україною та Румунією або Республікою Молдова, з подальшим сприянням незаконному пішому перетину державного кордону України у прикордонній смузі України, після чого повідомив, що за свої вказані дії йому необхідно надати грошову винагороду в розмірі від 10 000 доларів США до 25 000 доларів США. Крім цього, ОСОБА_4 повідомив, що для незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон він планує залучити інших осіб, з якими познайомить останнього, під час наступної зустрічі.

В подальшому, 28.08.2025 близько 20:30 ОСОБА_4 у власному автомобілі «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , запропонував ОСОБА_9 сприяти незаконному перетину ним державного кордону України шляхом залучення свого спільника невстановленої під час досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_8 », який перебуває у м. Вінниці, та повідомив, що у цьому разі ОСОБА_9 має передати йому грошові кошти у сумі 15000 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на сприяння незаконному переправленню ОСОБА_9 через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_4 залучив до вказаної злочинної діяльності цивільну особу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, 01.09.2025 близько 19:50 ОСОБА_4 разом із ОСОБА_10 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, прибули за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , та запросили останнього вийти на вулицю для обговорення умов та порядку сприяння незаконному переправленню його через державний кордон України. Під час розмови ОСОБА_4 повідомив, що саме ОСОБА_10 буде здійснювати переміщення ОСОБА_9 з м. Харків до м. Вінниці без відповідних перевірок та контролю на стаціонарних блокпостах, розташованих за маршрутом пересування.

Після цього, ОСОБА_10 дізнавшись від ОСОБА_9 , що той перебуває у розшуку як особа, яка ухиляється від явки до ТЦК та СП, повідомив, що вказані обставини збільшують вартість послуг за сприяння незаконному переправленню через державний кордон України на 500 доларів США, тобто до 15 500 доларів США.

Крім цього, ОСОБА_10 повідомив, що для безпечного переміщення з м. Харкова до м. Вінниці без відповідних перевірок та контролю на стаціонарних блокпостах, розміщених за маршрутом слідування, вони залучать свого спільника, який є чинним працівником Національної поліції, та, використовуючи своє службове становище, він зможе безперешкодно, без відповідних перевірок та контролю проїжджати стаціонарні блокпости.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 визначили, що сприяння незаконному переправленню ОСОБА_9 через державний кордон Українинаданням засобів пересування автомобільним транспортому прикордонний регіон України буде розпочато о 05.00 14.09.2025 та до цього часу останній має підготувати вказану суму грошових коштів у повному обсязі, крім цього ОСОБА_4 повідомив, що разом зі співучасниками особисто супроводжуватиме ОСОБА_9 та детальніші вказівки він отримає напередодні виїзду до м. Вінниці.

Однак, 14.09.2025 з невстановлених в ході досудового розслідування причин ОСОБА_4 та ОСОБА_10 не надали обіцяні ОСОБА_9 засоби для виїзду з м. Харкова до прикордонного регіону України для подальшого незаконного переправлення через державний кордон України та раніше обумовлений ними виїзд не відбувся.

16.09.2025 близько 15:30 на мобільний телефон ОСОБА_9 надійшов виклик у інтернет месенджері Telegram від невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_8 », який повідомив ОСОБА_9 про необхідність вжиття заходів конспірації та про те, що за ОСОБА_9 приїде транспортний засіб, для чого попередньо необхідно перерахувати 10 000 гривень для покриття транспортних витрат на паливо та передати безпосередньо водієві 2 000 доларів США за безперешкодне перевезення ОСОБА_9 до м. Вінниці. Після приїзду до м. Вінниці, за словами невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_8 », необхідно буде передати 12 000 доларів США особі, на яку вкаже останній.

Наступного дня, 17.09.2025 близько 12:32 під час телефонної розмови ОСОБА_4 порадив ОСОБА_9 , щоб він робив те, що йому каже невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я « ОСОБА_8 », та дав вказівку останньому про необхідність вжиття заходів конспірації їх протиправної діяльності.

Після цього, 17.09.2025 у період з 13.58 по 14.48 ОСОБА_9 , діючи за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_8 », перерахував грошові кошти на загальну суму 10 000 гривень по 5 000 гривень на 2 карткових рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , реквізити яких надав останній.

Пізніше, у період з 20:05 17.09.2025 по 10:45 18.09.20225 ОСОБА_9 на транспортному засобі TOUAREG, р.н.з. НОМЕР_4 , доставили до м. Вінниці за грошову винагороду в розмірі 2000 доларів США ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підшукані невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_8 » через третіх осіб, які не були обізнані про злочинний план щодо незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, та останній поселився у готелі «Кардинал», розташованому за адресою: м. Вінниця, вул. Магістрацька, буд. 76, на який вказала невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я« ОСОБА_8 ».

Того ж дня, 18.09.2025 близько 13:53 під час телефонної розмови у мессенджері Telegram невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я « ОСОБА_8 » повідомила ОСОБА_9 , що йому зателефонує особа, яка буде супроводжувати останнього під час перетину державного кордону та надасть допомогу з перерахування грошових коштів з доларів США на крипто гаманець, який повідомить пізніше.

19.09.2025 близько 09:12 в ході телефонної розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , останній повідомив, що від невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я« ОСОБА_8 » приїде особа з якою ОСОБА_9 буде переправлятися через державний кордон України.

В подальшому, 19.09.2025 близько 09:57 на мобільний телефон ОСОБА_9 у месенджері WhatsApp надійшов виклик від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, будучи за невстановлених досудовим розслідуванням обставин залученим до злочинної діяльності групи осіб з незаконного переправлення осіб через державний кордон України, повідомив про своє прибуття та запропонував вийти на вулицю біля готелю «Кардинал», розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Магістрацька, буд. 76.

Під час особистої зустрічі, яка відбулась біля готелю «Кардинал» 19.09.2025 в період з 10:01 по 10:10, ОСОБА_13 , продовжуючи реалізацію злочинного плану групи осіб,повідомив ОСОБА_9 про те, що незаконний перетин державного кордону України буде відбуватись 19.09.2025 після перерахування грошових коштів на рахунок, який пізнішевкаже невстановлена в ході досудового розслідування особа на ім`я « ОСОБА_8 ».

У подальшому, 19.09.2025 близько 10.20 ОСОБА_9 , виконуючи вказівку невстановленої в ході досудового розслідування особи на ім`я « ОСОБА_8 », слідуючи порадам ОСОБА_4 , у супроводі ОСОБА_13 , який був обізнаний про плани злочинної групи, у заздалегідь визначеному пункті обміну валют «Хchange», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 20, намагалися перерахувати грошові кошти у сумі 12 000 доларів США на рахунок крипто гаманця, інформація про який була наявна у ОСОБА_13 , в якості винагороди за незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, водночас ОСОБА_13 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

19.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий, посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює тяжкість та реальність покарання, вважає, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду,незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, просить застосувати запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_4 та інших учасників злочину в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину.

В свою чергу, це створить в очах суспільства уяву про безкарність, свавілля та неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити з підстав, у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважає заявлені стороною обвинувачення ризики необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. Адвокат вважає, що не доведено належними доказами і усі обставини об`єктивної сторони інкримінованого її підзахисному кримінального правопорушення. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із електронними засобами контролю та покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків. У випадку ж задоволення клопотання, просила визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі. На підтвердження позиції сторони захисту в порядку долучення до матеріалів клопотання надано документи на підтвердження сімейного стану підозрюваного, медичні документи щодо стану здоров`я дитини та матері підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні позицію свого захисту підтримав. Просив слідчого суддю врахувати його важкий матеріальний стан.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, тощо.

Наразі існування ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді доведені стороною обвинувачення.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, (заява № 18731/19) від 28.10.1994).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, п.32; «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13 від 28.11.2017, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Існування вказаних ризиків у сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, вказує, на думку слідчого суді, про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (заява № 18731/91) від 28.10.1994 зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, і зокрема цілодобовий домашній арешт, для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до норми ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховуючи норму ч. 3 ст. 182 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного проживання людини.

При визначенні розміру застави підлягають врахуванню обставини вчинення ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів. Слідчий суддя вважає, що необхідно визначити заставу у розмірі, який відповідає сумі грошових коштів, які ОСОБА_4 намагався отримати за сприяння незаконному перетину Державного кордону України, у розмірі 14 000 тисяч доларів США (за офіційним курсом НБУ на 19.09.2025 41 гривня 28 копійок) та 10 000 тисяч гривень, тобто 587 483 гривень.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що сума застави у розмірі, меншому ніж 194 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде для підозрюваного помірною, несуттєвою, відтак яку останній вважатиме прийнятною задля ухилення від кримінальної відповідальності. Застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» (заява № 12050/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку.

Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб нівелювати у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, ознаки суб`єктивної сторони інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, в якому особа підозрюється, а також сферу правовідносин, якої воно стосується, інші ознаки об`єктивної сторони, з метою виконання завдань кримінального провадження, дотримання загальних засад кримінального провадження в спосіб застосування до особи належної правової процедури, вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу у вигляді 194 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 587 432,00 грн, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту затримання, а саме з 15:10 19.09.2025.

Строк дії ухвали встановити до 15:10 17.11.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Визначити суму застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сто дев`яносто чотири прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 587 432 (п`ятсот вісімдесят сім тисяч чотириста тридцять дві)гривні 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, отримувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код отримувача: 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО отримувача: 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 20.09.2025 у справі № 643/16022/25 (провадження 1-кс/643/5299/25) відносно ОСОБА_4 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатись за межі міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками, експертами, спеціалістами, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід Держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід Держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 24.09.2025 о 10:40.

Слідчий суддя ОСОБА_1