ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ,

?обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений,

?захисника - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

під час розгляду у відкритому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001139 від 14.06.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олександрівка Локтевського району Алтайського краю російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.1. Суд встановив, що ОСОБА_4 , будучи громадянином України, усвідомлюючи факт окупації збройними силами російської федерації території Херсонської області, безпосередньо перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, в м. Генічеськ, переслідуючи особисті інтереси, з ідеологічних мотивів, діючи добровільно, з прямим умислом, спрямованим на зайняття посади депутата, з метою утвердження окупаційної влади російської федерації на території Херсонської області та на шкоду інтересам держави України, не пізніше ніж 23 серпня 2023 року надав згоду на включення його до списків для участі у незаконних виборах до так званої «Херсонской обласной думы первого созыва» від політичної партії «коммунистическая партия росийской федерации» та узяв участь у незаконних виборах до зазначеного незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Херсонської області.

10 вересня 2023 року, відповідно до постанови так званої «Избирательной комиссии Херсонской области» №22/145 «О результатах выборов депутатов Херсонской областной Думы первого созыва», політична партія «коммунистическая партия росийской федерации» отримала 10,56% голосів виборців, які взяли участь в незаконному голосуванні. Чотири «кандидати в депутати» отримали мандати (місця) у так званій «Херсонской областной Думе первого созыва», одним з яких став ОСОБА_4 , тобто його було обрано депутатом так званої «Херсонской областной Думы первого созыва».

Як депутат так званої «херсонской обласной думы первого созыва» та як так званий (мовою оригіналу) «первый секретарь Генического райкома» черезканал в месенджері «Telegram» з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_5», за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4/ здійснював діяльність на шкоду України, використовуючи нарративи, вигадані владою російської федерації, тим самим безпосередньо підтримуючи інформаційну складову гібридної війни російської федерації проти України.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, формою об`єктивної сторони якого є добровільне обрання громадянином України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території (колабораційна діяльність).

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

2.1. Прокурор у своїй промові наголосив, що пред`явлене обвинувачення є доведеним. Вважає встановленим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи злочинний характер та суспільну небезпечність своїх дій, діючи з прямим умислом, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, добровільно подав свою кандидатуру до херсонського регіонального відділу всеросійської політичної партії (мовою оригіналу)«коммунистическая партия росийской федерации», з метою включення до партійного списку як кандидата в депутати так званої «херсонської обласної думи першого скликання».

23 серпня 2023 року представниками херсонського регіонального відділення всеросійської політичної партії «коммунистическая партия росийской федерации», до центральної виборчої комісії Херсонської області (юридична адреса: м. Херсон, пр. Ушакова, 37, але фактично розташованої за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Вокзальна, буд. 15) при окупаційній адміністрації держави-агресора, подано список кандидатів в депутати на виборах до так званої «херсонской обласной думы первого созыва» (юридична адреса: м. Херсон, вул. Стрілкової дивізії, 1-А, але фактично розташованої за адресою: м. Генічеськ, вул. Міська, 8), відповідно до якого того ж дня ОСОБА_4 зареєстровано під номером 2 у партійному списку.

10 вересня 2023 року за результатами виборів до «херсонськой областної думы первого созыва», відповідно до постанови так званої «избирательной комисии Херсонской области» від 10 вересня 2023 № 22/145 «Про результати виборів депутатів херсонської обласної думи першого», ОСОБА_4 обрано депутатом так званої «херсонской обласной думы первого созыва» від політичної партії російської федерації (мовою оригіналу) «коммунистическая партия росийской федерации» за законами рф на тимчасово окупованій території України.

З метою проведення незаконних виборів так званих «депутатів херсонської обласної думи першого скликання» на території Херсонської області, у період часу з серпня 2023 року по 10 вересня 2023 року, ОСОБА_4 неодноразово здійснював публічні заклики до проведення незаконних виборів на тимчасово окупованих територіях та прийняття участі жителями окупованих районів у вказаних виборах.

ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення публічних закликів до проведення незаконних виборів на тимчасово окупованих територіях у телеграм-каналі, який має назву «ІНФОРМАЦІЯ_5», де постійно, систематично здійснював підтримку президента рф ОСОБА_6 , діям військовослужбовців рф, виправдовував збройну агресію рф проти України, освітлював проведення незаконних виборів на території Херсонської області та повністю їх підтримував.

Громадянин України ОСОБА_4 , маючи досвід роботи на посадах в органах місцевого самоврядування України, усвідомлюючи злочинний характер та суспільну небезпечність своїх дій, обрався депутатом до незаконного органу влади - окупаційної адміністрації держави-агресора рф, а саме «херсонской обласной думы первого созыва» та взяв участь у проведенні незаконних виборів до «херсонської обласної думи першого скликання» на тимчасово окупованій території Херсонської області, а також своїми умисними діями здійснював заклики місцевих громадян до проведення таких незаконних виборів на території Херсонської області.

2.2. Прокурор вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доведена, його дії кваліфіковано правильно, а саме за ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному обранні громадянином України до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території - окупаційної адміністрації держави-агресора, участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території та в публічних закликах до проведення таких незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

2.3. Прокурор просив Суд при призначенні покарання ОСОБА_4 врахувати відсутність обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України та наявність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

2.4. Також прокурор просив Суд визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах державного управління, місцевого самоврядування та суб`єктах господарювання державної і комунальної форми власності, а також займатися діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

2.5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2024 року у кримінальному провадженні №0001376від 21.07.2023 року (справа №757/26288/24-к) стосовно обвинуваченого - залишити без змін до затримання ОСОБА_4 на приведення вироку до виконання, оскільки ризики передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення не припинили існування.

2.6. Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

2.7. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3 786,40 гривень.

2.8. Захисник проти обвинувачення та покарання заперечував. Зазначив, що на теперішній час інформація може створюватися в тому числі за допомогою штучного інтелекту, тому усі докази мають бути подані в оригінальному вигляді, а свідки допитані вживу. Джерело інтернет публікацій, досліджених під час судового розгляду, невідоме. Речові докази, оригінали документів та відеофайлів досліджені не були. Докази у вигляді публікацій на сайтах можуть бути створені будь ким, джерело походження не встановлено. Вважає що докази, на підставі яких може бути зроблено висновок про причетність ОСОБА_4 , відсутні. Вважає, що жодного разу ОСОБА_4 не був належним чином повідомлений про судові засідання. Його перебування поза межами України не підтверджено. Не міститься доказів того, що українським бюро Інтерпол розшукується ОСОБА_4 .. За таких обставин, просить виправдати ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження.

2.9. Обвинувачений у судове засідання не з`явився. Відповідно до ухвали Суду від 12.12.2024 року відносно нього здійснювалось спеціальне судове провадження. Повістки про виклик обвинуваченого, процесуальні документи та інформацію про них було надіслано та опубліковано відповідно до вимог ст. 323 КПК України, а саме: шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», на сайті Офісу Генерального прокурора, офіційному сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

ІІІ. Встановлені Судом фактичні обставини та докази на їх підтвердження

3.1. Суд, встановлюючи вищеназвані обставини кримінального правопорушення, у судовому засіданні дослідив надані стороною обвинувачення докази, які підтверджують обставини та винуватість обвинуваченого, а саме:

3.1.1. протокол огляду від 10.10.2023 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме сайту «Избирательная комиссия Херсонской области», на якому розміщено списки зареєстрованих кандидатів в депутати так званої «херсонской областной думы первого созыва» та кандидатів в депутати так званих «муниципальных округов Херсонской области первого созыва» від різних політичних партій російської федерації в період часу з 30.08.2023 року до 10.09.2023, в тому числі від (мовою оригіналу) «коммунистической партий росийской федерации»;

3.1.2. протокол огляду від 10.10.2023 відкритого ресурсу мережі Інтернет - за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме сайту «Избирательной комиссии Херсонской области», де міститься інформація про прийняті постанови, стосовно діяльності так званої «избирательной комиссии Херсонской области», у тому числі постанова від 10.09.2023 №22/145 «О результатах выборов депутатов Херсонской областной Думы первого созыва», протокол так званої «Избирательной комиссии Херсонской области о результатах выборов» від 10.09.2023, «Список избранных депутатов Херсонской областной Думы первого созыва от Всеросийськой политической партии «коммунистическая партия росийской федерации», в якому серед інших за пунктом 2 зазначений ОСОБА_4 ;

3.1.3. протокол огляду від 08.02.2024 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме публікації на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в месенджері «Telegram», у якій міститься фотоматеріал з зображенням групи людей з червоними прапорами, які містять символіку КПРФ, серед яких є ОСОБА_4 та текстова інформаціянаступного змісту: «События прошедших дней дали понять - враг готов прибегнуть к самым подлым и грязным методам. Именно поэтому наш долг - оказывать всю возможную помощь нашим отважным бойцам»;

3.1.4. протокол огляду від 08.02.2024 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме публікації на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в месенджері «Telegram», від 23.08.2023 об 09 год. 10 хв., у якій міститься відеоматеріал за участю ОСОБА_4 та текстова інформаціянаступного змісту: «В День российского флага первый секретарь Генического районного комитета КПРФ Херсонской области ОСОБА_8 сделал заявление в котором рассказал всю правду о киевском режиме и годах жизни, проведенных в условиях ненависти и национализма» Також він привітав усіх з днем прапора російської федерації, який підняв на своєму будинку та повідомив, що йде в депутати з метою боротьби з фашизмом;

3.1.5. протокол огляду від 08.02.2024 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме публікації на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в месенджері «Telegram», від 10.09.2023 об 17 год. 19 хв., у якій міститься відеоматеріал за участю ОСОБА_4 та текстова інформаціянаступного змісту: «Мы против неофашизма. Мы против всего, что несет за собой разруху, проблемы и несчастья в семьи. Мы - за мир на этой земле…Чем ближе итоги выборов, тем больше провокаций и угроз со стороны киевского режима поступает в адрес наших кандидатов и избирателей». Також ОСОБА_4 розповідає про перші вибори в даному регіоні на нових територіях російської федерації та те, що він проти неофашизма;

3.1.6. протокол огляду від 08.02.2024 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме публікації на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в месенджері «Telegram», від 18.10.2023 об 18 год. 11 хв., у якій міститься фотоматеріал за участю ОСОБА_4 та текстова інформаціянаступного змісту: «В рамках чествования ветеранов Вооруженных сил в новых регионах россии, первый секретарь Генического райкома, депутат Херсонской областной Думы, ОСОБА_8 вручил памятную медаль «100-лет СССР» за личной подписью Председателя ЦК КПРФ ОСОБА_9 жителю села Стрелковое, полковнику в отставке, выпускнику Военно-воздушной академии имени Гагарина ОСОБА_10 …во время проживания в городе Мелитополе Запорожской области, весной 2014 года он, в составе участников митинга в поддержку перехода города под юрисдикцию россии, непоредственно вывешивал ОСОБА_11 флаг на здании мэрии»;

3.1.7 протокол огляду від 07.02.2024 відкритого ресурсу мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме публікації на каналі «ІНФОРМАЦІЯ_5» в месенджері «Telegram від 24.12.2023 об 08 год. 37 хв., у якій міститься фотоматеріал щодо участы ОСОБА_4 як депутата незаконного органу у так званій «Ёлке Желаний» та текстова інформація наступного змісту: «Вслед за Первым Секретарем Херсонского регионального отделения КПРФ ОСОБА_18 к Новогодней эстафете «Ёлка Желаний» присоединились депутаты фракции КПРФ Херсонской областной Думы ОСОБА_12 »;

3.1.8. протоколи пред`явлення для впізнання із свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 15.04.2024, 16.04.2025, 23.04.2025, які впізнали ОСОБА_4 , як особу, яку обрано депутатом так званої «херсонской областной думы первого созыва» під час незаконних виборів, що проводилися окупаційною владою російської федерації.

3.1.9. висновок експерта №СЄ-19/111-24/16820-ФП від 25.03.2024, за результатами проведення портретної експертизи, згідно з яким у відеофайлах «IMG_7662.MOV» (пункт 3.1.4. розділу ІІІ вироку), «IMG_8273.MOV» (пункт 3.1.7. розділу ІІІ вироку), «IMG_9147.MOV» (пункт 3.1.5. розділу ІІІ вироку), графічних файлах «photo2023-10-18_18-11-13.jpg», «photo_668@18-10-2023_18-11-14.jpg» (пункт 3.1.6. розділу ІІІ вироку), «photo_669@18-10-2023_18-11-14.jpg» та у зображенні особової картки Державної міграційної служби України на ім?я гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на аркуші паперу та у файлі графічного документа «пономарьов.pdf» зображена одна й та сама особа.

3.1.10. інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

ІV. Оцінка Суду

4.1. За змістом приписів частини першої ст. 368 КПК України, Суд, ухвалюючи вирок, перш за все повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; а згодом вирішити інші питання, що передбачені цією статтею.

Відповідно до частини першої ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За змістом приписів частини першої ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з приписами частини першої ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

4.2. Відповідно до ст. 17 КПК України для доведення винуватості особи у вчиненні злочину встановлено стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність встановлених обставин повинна виключати будь-яке інше розуміння (пояснення) події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

4.3. Враховуючи вищевикладене, Суд вважає за доцільне дати оцінку інкримінованому обвинуваченому складу кримінального правопорушення для надання остаточного висновку щодо винуватості особи.

4.4. Отже, обвинуваченому інкримінується діяння, формою об`єктивної сторони якого є добровільне обрання громадянином України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території.

4.4.1. Щодо «тимчасово окупованої території», як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до пункту 7 частини першої ст. 1-1 Закону України від 15.04.2014 №1207- VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції Закону України № 2217-IX від 21.04.2022) визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, яким затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, є тимчасово окупованими територіями з 24.02.2022 року по теперішній час усі території Генічеського, Скадовського районів Херсонської області; Каховського району, за винятком територій смт. Козацьке та с. Веселе Новокаховської міської територіальної громади, які було звільнено 12.11.2022; території Великокопанівської сільської територіальної громади, Виноградівської сільської територіальної громади, Олешківської міської територіальної громади Ювілейної сільської територіальної громади Херсонського району Херсонської області.

Отже, оскільки, відповідно до наданих доказів, зафіксовано, що активну діяльність ОСОБА_4 здійснював на території Генічеського району, а також те, що ОСОБА_4 був обраний в депутати так званої «херсонской областной думы первого созыва», то Суд вважає, що інкриміноване діяння вчинено на тимчасово окупованій території, а отже вимоги кваліфікації діяння за об`єктивної ознакою «тимчасово окупована територія» дотримано.

4.4.2. Щодо «незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території», як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Незаконний орган влади - квазі-орган державної влади чи квазі-орган місцевого самоврядування, створений на тимчасово окупованій території, який не передбачений законами України.

Відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої тієї ж статті встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною третьою тієї ж статті передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

З огляду на викладене, Суд наголошує, що жодним нормативно-правовим актом України не створено і не передбачено створення органу влади з назвою «херсонская областная дума», відтак, за переконанням Суду, так звана «херсонская областная дума» є незаконним органом влади, який діє на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Суд також вважає, що для кваліфікації діяння за вказаною ознакою не важливо на якій правовій підставі було створено цей незаконний орган, чи набув цей незаконний орган влади ознак правосуб`єктності тощо, а є важливим позиціювання обвинуваченим себе як частини цього органу, до якого його обрано, зовнішня демонстрація дотримання процедури його формування, а саме - здійснення виборчого процесу, та час його створення, а саме - після моменту окупації відповідної території, що у сукупності створює вигляд легітимності і законності цього органу для стороннього спостерігача.

Отже, на переконання Суду, вимоги кваліфікації вчиненого діяння за об`єктивною ознакою «незаконний орган влади, створений на тимчасово окупованій території» дотримано.

4.4.3. Щодо «добровільності обрання до незаконного органу (зайняття посади)», як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Добровільне обрання - це зайняття посади в результаті виборів, яке здійснене з власного бажання, без фізичного та психологічного примусу, в умовах наявності вибору.

Наведеними у розділі ІІІ цього вироку доказами підтверджується, зокрема те, що ОСОБА_4 23.08.2023 року через Телеграм-канал він оголосив про те, що йде на вибори. Оскільки списки кандидатів від (мовою оригіналу) «коммунистической партий росийской федерации» були подані для реєстрації теж 23.08.2023 (пункт 3.1.1. розділу ІІІ вироку), то це означає, що не пізніше вказаної дати обвинувачений, ніж погодився з тими процедурами, які передбачені для реєстрації кандидатів в депутати.

Суд вважає, що наведені вище обставини у поєднанні з доказами про активну участь обвинуваченого як депутата так званої «херсонской областной думы первого созыва» дають усі підстави для висновку, що обвинувачений добровільно і свідомо зайняв посаду депутата в незаконному органі влади шляхом виборів.

На думку Суду, злочин за такою формою об`єктивної сторони, як добровільне обрання громадянином України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, є закінченим з моменту оголошення результатів виборів, тобто з моменту обрання особи депутатом (на виборну посаду).

Суд переконаний, що лише самого факту добровільного зайняття громадянином України в результаті виборів посади, зазначеної в частині п`ятої ст. 111-1 КК України, достатньо для кваліфікації відповідних дій за цією нормою. Крім того, важливим є встановлення наявності обставин, пов`язаних з позиціюванням обвинуваченим себе, як особи, що виконує депутатські повноваження (тобто виконує функцію за посадою), з метою переконати стороннього спостерігача в справжності і легітимності цієї посади і діяльності за посадою.

Отже, на переконання Суду, матеріалами кримінального провадження підтверджено обставини добровільності зайняття ОСОБА_4 посади депутата шляхом виборів, а отже, вимоги кваліфікації вчиненого діяння за цією ознакою дотримано.

4.4.4. Суд також вважає за доцільне звернути увагу на безпосередній об`єкт посягання цього злочину за частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, яким є суспільні відносини, що забезпечують захист національної безпеки.

Відповідно до пункту 9 частини першої ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Відповідно до Декларації «Про державний суверенітет України» від 16 липня 1990 року №55-XII державний суверенітет України є верховенство, самостійність, повнота і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Також в розділі V Декларації проголошено, що Українська РСР здійснює верховенство на всій своїй території. Територія Української РСР в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Українська РСР самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій Республіки та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

У Постанові Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Діючого головування в Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Парламентської асамблеї Організації з безпеки та співробітництва в Європі та парламентів держав - учасниць Організації з безпеки та співробітництва в Європі щодо міжнародного спостереження Організації з безпеки та співробітництва в Європі на виборах Президента Російської Федерації 2018 року» 17 травня 2018 року№2436-VIII вказано: «Територіальна цілісність України в межах її міжнародно визнаних державних кордонів підтверджена резолюціями Генеральної Асамблеї ООН "Територіальна цілісність України" A/Res/68/262 від 27 березня 2014 року, "Стан з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь (Україна)" A/Res/71/205 від 19 грудня 2016 року та "Стан з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь (Україна)" A/Res/72/190 від 19 грудня 2017 року.»

Суд, погоджуючись з висновками ХІV Всеукраїнської науково-теоретичної конференції про те, що суспільна небезпечність такого діяння, як добровільне зайняття особою посади в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, є спеціальним видом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту як форми державної зради, звертає, водночас, увагу на особливості діяльності ОСОБА_4 , яка спрямована на підтримку інформаційної складової гібридної війни російської федерації проти України шляхом використання нарративів, вигадані владою російської федерації щодо України, а отже обвинувачений сприяє становленню і укріпленню авторитету влади російської федерації на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Відтак, все наведене у сукупності Суд вважає посяганням на суверенітет і територіальну цілісність України, а тому є посяганням на основи національної безпеки України.

4.4.5. Обов`язковою суб`єктивною ознакою злочинів проти основ національної безпеки України, в тому числі і діяння, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України є прямий умисел.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, за якого особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

На переконання Суду, при кваліфікації діяння за частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема: активність поведінки обвинуваченого; спрямованість його дій; наявність і зміст його публічних висловлювань; його ставлення до власного соціального статусу, пов`язаного із зайняттям відповідної посади; ставленням до окупаційної влади тощо.

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально-осуджуваним, шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Отже, проаналізувавши зібрані у цьому кримінальному провадженні докази, Суд дійшов висновку про наявність в діях (поведінці) обвинуваченого антидержавницького мотиву, який полягає у наданні допомоги окупаційній владі в укріпленні її авторитету, створенні вертикалі незаконних органів влади, забезпечивши таким чином основу функціонування державного механізму на тимчасово окупованій території Херсонської області, надавши незаконним органам влади вигляд легітимності і законності, шляхом формування у свідомості людей, що залишилися на тимчасово окупованій території, позитивного ставлення до окупаційної влади, водночас, нівелюючи авторитет і легітимність української влади.

4.5. Щодо позиції сторони захисту про недостовірність доказів і закриття кримінального провадження через недоведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Захисник у своїй промові не заперечував проти події кримінального правопорушення, тобто проти того, що обвинувачений брав участь у незаконних виборах і його було обрано депутатом. Натомість захисник стверджував про сумніви у винуватості обвинуваченого, у зв`язку того, що джерело походження комп`ютерних даних не встановлено.

Незважаючи на певну суперечливість заперечень захисника, Суд вважає за доцільне наголосити на такому.

Кримінальне процесуальне законодавство не містить окремого визначення поняття «достовірність доказів».

Проте, відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Приписами ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню перш за все подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

За змістом приписів частини першої ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин кримінального правопорушення покладається на слідчого та прокурора. Саме прокурор під час судового розгляду встановлює обсяг доказів, який він вважає достатнім для доведення винуватості обвинуваченого.

Відповідно до частини першої ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів також належать матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані).

Отже у судовому засіданні були досліджені документи у вигляді протоколів огляду інтернет-ресурсів, а також документи, у вигляді комп`ютерних даних, які стали предметом огляду. Суд вважає ці документи належними доказами, оскільки вони стосуються предмета доказування і є допустимими доказами, оскільки отримані (сформовані) у законний спосіб. Прокурор визнав, що такий обсяг доказів достатній для доведення винуватості обвинуваченого. Визначення обсягу доказів - це дискреційні повноваження прокурора.

Тобто Суд під час дослідження доказів встановив, що джерелом походження згаданих документів є сторона обвинувачення. А тому з боку Суду не має сумнівів в їх достовірності.

Отже Суд відхиляє заперечення захисника.

Висновки Суду

4.6. Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, Суд вважає, що усі перелічені об`єктивні ознаки складу злочину, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України доведені, а тому доходить висновку про допустимість, належність, достовірність та достатність доказів для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, формою об`єктивної сторони якого є добровільне обрання громадянином України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території (колабораційна діяльність).

4.7. Що стосується інших об`єктивних ознак складу злочину, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, зокрема таких як: «добровільне зайняття посади в окупаційній адміністрації держави-агресора» та/або «участь в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території», та/або «публічні заклики до проведення таких незаконних виборів на тимчасово окупованій території», то доказів на підтвердження цих обставин Суду не надано. Тому Суд вважає, що обсяг обвинувачення, який вказаний у пункті 1.1. розділу І цього вироку, є вичерпним.

V. Призначення покарання

5.1. Санкцією частини п`ятої ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

5.2. Під час судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання відповідно ст. 66 КК Українине встановлено.

Суд також встановив, що обставиною обтяжуючою покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

5.3. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, та враховує:

- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до тяжкого злочину;

- особу обвинуваченого - його вік, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

5.4. Суд також бере до уваги суспільну небезпечність вчиненого діяння, яка полягає у тому, що злочин за частиною п`ятою ст. 111-1 КК України спрямований на підрив елементів національної безпеки, які у свою чергу виступають по суті засадами української державності і посягання на них ставить під загрозу існування української держави як суверенного учасника міжнародно-правових відносин.

5.5. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

5.6. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

5.7. Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

5.8. У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, з права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах державного управління, місцевого самоврядування та суб`єктах господарювання державної та комунальної форми власності, а також займатись діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

5.9. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

VІ. Запобіжні заходи

6.1. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого ухвалює рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

6.2. Оскільки розгляд кримінального провадження здійснювався за процедурою спеціального судового провадження, а також у зв`язку з тим, що ризики передбачені пунктом 1 частини першої ст. 177 КК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та пунктом 5 частини першої ст. 177 КК України, а саме: ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення не припинили існування, Суд вважає за доцільне до набрання вироком законної силизалишити в силі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2024 року у кримінальному провадженні №0001376від 21.07.2023 року (справа №757/26288/24-к) стосовно обвинуваченого, до його затримання на виконання вироку.

VІІ. Вирішення питання, пов`язані з арештом майна

Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Докази про накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні відсутні.

VІІІ. Вирішення питання, пов`язаних з процесуальними витратами

8.1. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

8.2. Відповідно до обвинувального акта процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадження складаються із витрат на проведення судової портретної експертизи №СЕ-19/111-24/16820-ФП від 25.03.2024, вартість якої становить 3 786,40 гривень.

ІХ. Вирішення питань щодо долі речових доказів

9.1. Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує залишити в матеріалах кримінального провадження документи, надані сторонами.

9.2. Інформації щодо наявності речових доказів матеріали кримінального провадження не містять.

Х. Вирішення цивільного позову

10.3. Доказів подачі цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.

ХІ. Відомості про вжиті заходи стороною обвинувачення щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

11.1. Відповідно до частини третьої ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини другої ст. 7 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

11.2. За міжнародними стандартами, відповідно до Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (75)11 від 19 січня 1973 року «Про критерії, які регламентують розгляд, що проводиться у відсутність обвинуваченого» розгляд може бути проведений у відсутності обвинуваченого:

- за умови своєчасного повідомлення особи про проведення розгляду і надання йому достатнього часу для підготовки захисту;

- наявності підтвердження про фактичне отримання такого повідомлення;

- за умови проведення розгляду в загальному порядку і наданні захисту права втручатися в цей процес;

- за умови забезпечення надання особі судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду, і обчислення термінів на оскарження з моменту вручення такого рішення;

- за умови надання особі права на оскарження судового рішення;

- за умови забезпечення права особи на повторне проведення розгляду в загальному порядку, якщо його відсутність була викликана наявністю поважних причин, про які він не міг повідомити уповноважені органи

11.3. Відповідно до частини п`ятої ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

11.4. За таких підстав Суд вважає, що кримінальне процесуальне законодавство покладає на суд обов`язок щодо здійснення судового контролю за діями сторони обвинувачення в частині дотримання нею прав обвинуваченого на захист, доступу до правосуддя тощо під час проведення спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження.

11.5. Відтак, Суду необхідно з`ясувати, чи можливо стверджувати, що ОСОБА_4 знав про кримінальне переслідування, спеціальне досудове розслідування (після надання слідчим суддею дозволу на його здійснення), що здійснювалось відносно нього, і теперішнє судове провадження настільки, щоб мати можливість прийняти рішення або відмовитися від свого права постати перед судом, або ухилитися від правосуддя.

11.6. В згаданому контексті Суд звертає увагу перш за все на дотримання стороною обвинувачення порядку офіційного сповіщення обвинуваченої про заходи, які до неї здійснювалися.

За змістом приписів частини восьмої ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з вимогами цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

11.7. Виходячи із загальних положень КПК Суд вважає, що на стадії досудового розслідування є достатнім для дотримання права обвинуваченого на доступ до правосуддя повідомлення його в порядку частини восьмої ст. 135 КПК про:

початок відносно нього спеціального досудового розслідування,

підозру,

виклик на допит як підозрюваного,

завершення відносно нього досудового розслідування,

відкриття матеріалів кримінального провадження,

складення відносно нього обвинувального акта і направлення його до суду.

Крім того, однією з підстав для ухвалення рішення про спеціальне судове провадження є неприбуття на виклик суду без поважної причини більш як два рази.

11.8. Як вбачається з досліджених матеріалів, шляхом розміщення оголошення в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 було повідомлено про:

підозру, складену 23.05.2024, у кримінальному провадженні №0001376 від 21.07.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України («Урядовий кур`єр» №106 (7766) від 24.05.2024);

виклик для вручення повідомлення про підозру та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001376 від 21.07.2023 року на 29, 30, 31 травня 2024 року о 10.00 до старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_16 («Урядовий кур`єр» №106 (7766) від 24.05.2024);

здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001139від 14.06.2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2024 («Урядовий кур`єр» №127 (7787) від 22.06.2024);

завершення спеціального досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження №0001139від 14.06.2024 року («Урядовий кур`єр» №127 (7787) від 22.06.2024);

виклик для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вручення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні №0001139від 14.06.2024 року на 26, 27, 28 червня 2024 року о 10.00 до старшого слідчого в ОВС Головного слідчого Управління Національної поліції України ОСОБА_17 («Урядовий кур`єр» №127 (7787) від 22.06.2024).

Крім того, під час судового провадження ОСОБА_4 було повідомлено про:

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 21.08 2024 о 11 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0001139від 14.06.2024 року («Урядовий кур`єр» №164 (7824) від 14.08.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 12.09 2024 о 13 год 15 хв та 25.09.2024 о 11 год 45 хв з розгляду кримінального провадження №0001139від 14.06.2024 року («Урядовий кур`єр» №181 (7841) від 06.09.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 29.10 2024 о 10 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0001139від 14.06.2024 року («Урядовий кур`єр» №214 (7874) від 22.10.2024;

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 11.11 2024 о 15 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0001139від 14.06.2024 року; («Урядовий кур`єр» №223 (7883) від 02.11.2024;

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 12.12 2024 о 13 год 00 хв з розгляду кримінального провадження №0001139від 14.06.2024 року («Урядовий кур`єр» №248 (7908) від 07.12.2024.

Крім того, повістки про виклик направлялися засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем реєстрації (проживання) обвинуваченого.

Проте, будучи викликаним належним чином як до органів досудового розслідування, так і до Херсонського міського суду Херсонської області в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.

11.9. Наведені обставини, на переконання Суду, свідчать про відмову обвинуваченого від права на доступ до правосуддя, а саме бути присутнім на судових засіданнях (предстати перед судом), від права на захист, а саме обирати на власний розсуд спосіб захисту.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах державного управління, місцевого самоврядування та суб`єктах господарювання державної та комунальної форми власності, а також займатись діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом, на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

2. Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання на виконання цього вироку.

3. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3 786,40 гривень (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 коп.) за проведення судової експертизи та залучення експертів.

4. Відповідно до ст. 100 КПК України, документи, що надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до моменту затримання ОСОБА_4 на виконання цього вироку.

6. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, органах державного управління, місцевого самоврядування та суб`єктах господарювання державної та комунальної форми власності, а також займатись діяльністю, пов`язаною з виборчим процесом, обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі.

7. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

8. Прокурор, обвинувачений, захисник, мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

9. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1