У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 рік м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі детектива ОСОБА_3 , представника володільця інформації ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло погоджене з прокурором клопотання детектива про тимчасовий доступ до речей та документів, які зберігаються у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому вказано, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України під процесуальним керівництвом прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000029 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені встановлено, що службовими особами ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_1 ) із залученням до протиправної діяльності службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код НОМЕР_2 ) у період 2023 - 2025 років, вчинили умисне ухилення від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України грошових коштів у загальну суму 53 590 238,76 гривень, що є особливо великим розміром.

Відповідно до висновку аналітичного продукту від 19.06.2025 № 9.3/3.3.3/4379-25 складеного співробітниками Департаменту аналізу інформації та управління ризиками БЕБ встановлено, що службові особи ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_1 ) ймовірно ухилилися від сплати податків на загальну суму 53 590 238,76 грн.

Під час проведення вищевказаного аналітичного дослідження вставнолено, що ФОП « ОСОБА_5 » у період з 01.01.2023 по 31.05.2025 придбав товари у пов`язаного підприємства ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (керівником, засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого і являється останній) за кодом УКТЗД (2103) (майонез, гірчиця та кетчуп) у кількості 10 268 352 штук на суму 191 213 740,4 грн. без ПДВ з них реалізовано 5 167 403,9 грн на суму 50 186 796,28 грн без ПДВ таким чином у підприємства на складських залишках сформовано 5 100 948,1 штука на загальну суму 141 026 944 грн.

Крім того, відповідно до висновку аналітичного дослідження встановлено, що за умови відсутності на складських залишках товарів (майонез, гірчиця та кетчуп) у кількості 5 100 948,1 штук на загальну суму 141 026 944 грн. та фактичної реалізації зазначених товарів без відповідного відображення в регістрах бухгалтерського обліку та податкової звітності імовірно:

- занизили податкові зобов`язання з податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 28 205 388,8 грн., чим порушено п. 185.1 ст. 185, п. 187.1, ст. 187, 76 ст. 198 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями);

- занизили податок на прибуток, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 25 384 849,9 грн., чим порушено п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями).

З метою встановлення фактичних обставин відображення у податковій звітності вказаного товариства проведених операцій, осіб, які подавали податкову звітність необхідно вилучити документи податкової звітності ФОП « ОСОБА_5 »(код НОМЕР_1 ) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код НОМЕР_2 ), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_3 ).

Детектив ОСОБА_3 у судовому засіданні вищевказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник особи, у володінні якої знаходяться документи, тимчасовий доступ до яких просить надати детектив просив відмовити.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 4 ст. 162 Кримінального процесуального кодексу України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах належать відомості, які можуть становити комерційну таємницю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а вказане аналітичне дослідження є єдиним доказом, на якому ґрунтується подане клопотання.

Детективом не доведено наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, матеріали клопотання не містять доказів надсилання листа-вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримання відповіді на запит в порядку ст. 93 КПК України, яка уповноважує сторону обвинувачення витребовувати та отримувати від, зокрема, підприємств, установ та організацій речі, документи та відомості з метою збирання доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 91-93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

02 жовтня 2025 року