Справа № 307/2526/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/611/24 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працює, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2024 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, і виправдано його у зв`язку з недоведеністю, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України, в якому він обвинувачується.

Речовий доказ автомобіль "Volkswagen Golf", номерний знак Литовської реєстрації НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_9 , слід повернуто ОСОБА_9 .

Судові витрати в сумі 817 грн. 25 коп. компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, 17 серпня 2020 року, приблизно о 04 год. 00 хв., знаходячись на території АЗС "WOG", яка розташована по вул. Заводській, 38, в с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області, діючи умисно, маючи на меті заволодіти чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, всупереч волі законного користувача, не маючи права на користування даним транспортним засобом, шляхом вільного доступу, сівши до салону автомобіля та завівши його ключами, які були в замку запалювання, незаконно заволодів автомобілем марки "Volkswagen Golf", номерний знак Литовської реєстрації НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку експерта № 13/144 від 27 серпня 2020 року, становить 48 638 гривень 10 копійок, який перебував у користуванні ОСОБА_9 , після чого поїхав у напрямку с. Терново, де у подальшому вказаний автомобіль марки "Volkswagen Golf" був виявлений працівниками Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, неподалік АЗС "Новатор", що знаходиться за адресою: с. Терново, вул. Вакарова, 45, Тячівського району Закарпатської області.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст. 289 КК України, а саме, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати повністю та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним, та призначити за ч. 1 ст. 289 КК України 4 роки позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк у 2 роки та покласти додаткові обов`язки передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

На апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав заперечення, в якому зазначив, що подана прокурором апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Просить суд оскаржуваний вирок залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

До початку апеляційного перегляду надійшло клопотання від ОСОБА_6 та його захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу та не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла до таких висновків.

При розгляді поданого клопотання, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) про те, що кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності невідкладно.

При цьому, КПК України не встановлює обмежень для розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності під час апеляційного розгляду.

Положення ч. 13 ст. 49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією, оскільки законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу в разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною.

Як зазначив ККС ВС, у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже, у разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду, суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Враховуючи положення ч.4 ст. 286 КПК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. Разом з тим КПК України вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Одночасно слід відмітити, що вирішення питання, пов`язаного із положеннями ст. 49 КК України, не залежить від відношення обвинуваченого до інкримінованого кримінального правопорушення.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 889 КК України, подія якого мала місце 17 серпня 2020 року.

Згідно санкції ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох років до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується є нетяжким злочином.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді обмеження волі на строк від трьох років до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року (справа № 521/8873/18, провадження № 51-413 кмо 21), за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, так як інкриміноване йому діяння було вчинене 17.08.2020 року та на час апеляційного розгляду минуло більше п`яти років.

З огляду на дослідженні судом матеріали кримінального провадження, - будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За наведеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2024 року відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289 КК України, - скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді