Провадження №1-кп/523/2162/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25.12.2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні, в приміщенні суду, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000045 від 05 червня 2025 року із звинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, утримуючого малолітню дитину, не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25 січня 2025 року №40-ОС ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) (з логістики) з логістики ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05 травня 2025 року №208-ОС ОСОБА_5 призначено на посаду помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) (з логістики) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24 лютого 2022 року, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України №2105-IX від 03 березня 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на всій території України протягом 90 днів із дня набрання чинності Указом. Також указом, серед іншого, постановлено:

- призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами;

- місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому законом порядку, серед іншого, своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

- здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

У подальшому, строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку.

Ст.17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Згідно зі ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Абзацом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Аналогічне визначення особливого періоду міститься у Законі України «Про оборону України», згідно з абзацом 13 ч.1 ст.1 якого, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, враховуючи введення в Україні у встановленому законом порядку правового режиму воєнного стану, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні і по теперішній час, діє особливий період у розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і Закону України «Про оборону України».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, військовому командуванню разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування постановлено запроваджувати і здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, реалізовувати повноваження, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» визначено поняття воєнного стану. Так, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно з законодавством. Громадяни України проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч.2 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний кордон України» Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.9 вищевказаного Закону України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про державний кордон України» особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організовується та здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку.

Ст.12 вказаного Закону визначено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.2 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон та забезпечується шляхом установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням.

Разом з цим, відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Згідно із ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» порядок перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення відповідних документів.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України» (далі Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57.

Крім того, п.3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст.33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до Правил, право перетинання державного кордону України військовозобов`язаними надано особам лише з окремих документально підтверджених підстав.

Так, згідно з листом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 23-6122/0/6-22-вих від 24 лютого 2022 року, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонений (за виключеннями).

В той же час, обмеження, визначені у вказаних Правилах, стосуються військовозобов`язаних осіб.

Пунктом 49 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМ України від 16 травня 2024 року №560 передбачено, що в період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Відповідно п.51 Порядку перевірка військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років може здійснюватися:

- у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України - представниками органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби;

- за місцем проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах) - уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або поліцейськими.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст.4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Проходячи військову службу за мобілізацією у зазначеній посаді, ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.9,11,16,49 Статуту, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

ОСОБА_5 , будучи ознайомлений з вказаними вище положеннями законодавства, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, маючи можливість належно їх виконувати, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, свідомо допустив їх порушення та вчинив тяжкі кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України та у сфері недоторканності державних кордонів за наступних обставин.

Так, будучи обізнаним із існуючими обмеженнями відповідно до законодавства України щодо заборони чоловікам призивного віку на виїзд за кордон, ОСОБА_5 у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 12 липня 2025 року, з метою особистого та інших незаконного збагачення, вирішив одержати незаконну грошову винагороду за організацію незаконного переправлення громадян України, а саме чоловіків, яким заборонено виїзд за межі країни під час дій правового режиму воєнного стану, через державний кордон України, шляхом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та шляхом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Реалізуючи зазначений умисел, близько 21 години 12 липня 2025 року ОСОБА_5 зустрівся у невстановленому в ході досудового слідства місці на території Київського району м. Одеси із громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка звернулась до ОСОБА_5 з питанням щодо порядку перетину державного кордону України її знайомого громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є особою призовного віку та підлягає призову на військову службу за мобілізацією. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_7 про можливість переправлення осіб через державний кордон України під час дії правового режиму воєнного стану, незважаючи на встановлену заборону, шляхом перевезення на автотранспорті з м. Одеси до Республіки Молдови через державний кордон України, зазначивши, що відповідні відмітки про перетин останнім державного України будуть проставлені у закордонному паспорті по прибуттю до Республіки Молдови.

Після завершення телефонної розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України відбудеться шляхом його перевезення у спеціально облаштованому відсіку вантажного автомобіля, відповідні відмітки про перетин останнім державного кордону України будуть проставлені у закордонному паспорті по прибуттю до Республіки Молдови.

Окрім того, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що організує незаконне перетинання державного кордону України ОСОБА_7 та виїзд за межі України до Республіки Молдова за умови надання йому грошових коштів у розмірі 13000 доларів США, зазначивши, що у випадку згоди на це ОСОБА_7 необхідно бути готовим до незаконного перетину державного кордону України у найближчі дні, задля чого той повинен зібрати мінімальну кількість необхідних речей у рюкзак, взяти із собою паспорт та чекати подальших вказівок ОСОБА_5 .

Надалі, близько 20 години 25 липня 2025 року ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_6 поряд із кав`ярнею «Золоте Руно», розташованою за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 16, де отримав від останньої частину раніше обумовленої ним незаконної грошової винагороди у розмірі 1000 доларів США, що станом на 25 липня 2024 року відповідно до встановленого НБ України офіційного курсу гривні щодо іноземних валют становить 41773,8 грн, за організацію переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до Республіки Молдови.

В подальшому, 29 липня 2025року ОСОБА_5 , зв`язавшись із ОСОБА_6 засобами телефонного зв`язку, повідомив їй про те, що найближчим часом ОСОБА_7 будуть перевозити через державний кордон України до Республіки Молдови.

Далі, близько 20 години 30 хвилин 09 серпня 2025 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 та вказав, що 10 серпня 2025 року ОСОБА_7 будуть перевозити через державний кордон України до Республіки Молдови.

Разом з цим, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 08 серпня 2025 року, у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_5 , реалізуючи вищезазначений умисел, діючи з корисливих мотивів, залучив до протиправної діяльності свого знайомого ОСОБА_1, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження (далі ОСОБА_1), який є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу на посаді командира взводу охорони та обслуговування НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування, у військовому званні «головний сержант», пообіцявши надати останньому частину незаконної грошової винагороди після перетину ОСОБА_7 державного кордону України. На вказану пропозицію ОСОБА_1 відповів згодою.

В подальшому, ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою реалізації їх спільного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, а також перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження людського мобілізаційного ресурсу, перешкоджання належному комплектуванню Збройних Сил України та інших утворених до Законів України військових формувань, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 10 серпня 2025 року, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, попросив свого знайомого ОСОБА_8 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_5 та ОСОБА_1, відвезти ОСОБА_7 з його місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 до АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_8 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Близько 13 години 10 серпня 2025 року ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що він телефонує від ОСОБА_5 і що через годину забере ОСОБА_7 поряд з його будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, близько 15 години, ОСОБА_8 на автомобілі марки «Hyundai», н/з НОМЕР_3 , відвіз ОСОБА_7 до АЗС «SOCAR», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Київське шосе, 12/1.

Разом з цим, ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою реалізації, спільного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, а також перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження людського мобілізаційного ресурсу, перешкоджання належному комплектуванню Збройних Сил України та інших утворених до Законів України військових формувань, перебуваючи у розташуванні НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування за адресою: АДРЕСА_4 , 08 серпня 2025 року отримав від військовослужбовця цієї ж комендатури ОСОБА_9 його військовий квиток, виданий на ім`я останнього.

В подальшому, ОСОБА_1, 09 серпня 2025 року, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , надав вказівку своєму підлеглому водію НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_5 та ОСОБА_1, 10 серпня 2025 року поїхати на автомобілі «FORD FUSION», н/з НОМЕР_4 на АЗС «SOCAR», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Київське шосе, 12/1, де забрати ОСОБА_7 , видати останньому військову форму ЗС України, військовий квиток діючого військовослужбовця ЗС України та посвідчення про відрядження (з м. Одеси до м. Рені Одеської області), виданих ім`я іншої особи, задля запобігання військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та ТЦК та СП належній перевірці військово-облікових документів ОСОБА_7 при здійсненні мобілізаційних заходів на шляху прямування та у вказаному пункті пропуску, а надалі відвезти ОСОБА_7 із вказаної АЗС до м. Рені Одеської області.

10 серпня 2025 року на АЗС «SOCAR», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Київське шосе, 12/1, ОСОБА_7 пересів до автомобіля «FORD FUSION», н/з НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 . Того ж дня, ОСОБА_10 , діючи на виконання вказівки ОСОБА_1, перед пунктом пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» видав ОСОБА_7 військову форму ЗС України та військовий квиток діючого військовослужбовця ЗС України, який за своїми рисами обличчя схожий на останнього, на ім`я ОСОБА_9 та посвідчення про відрядження вказаного військовослужбовця з м. Одеси до м. Рені Одеської області, з метою безперешкодного перетину пункту пропуску «Маяки Удобне - Паланка» та уникнення перевірки військовослужбовцями Державної прикордонної служби України та ТЦК та СП військово - облікових документів ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_1, надав ОСОБА_7 засоби та усунув перешкоди для незаконного переправлення його через державний кордон України до Республіки Молдови, чим перешкодив законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, запобігши перевірці військовослужбовцями Державної прикордонної служби України та ТЦК та СП, які здійснювали мобілізаційні заходи, військово-облікових документів ОСОБА_7 та подальшим мобілізаційним заходів відносно останнього, внаслідок чого настали наслідки у вигляді зниження людського мобілізаційного ресурсу та перешкоджання належному комплектуванню Збройних Сил України та інших утворених до Законів України військових формувань.

Після безперешкодного перетинання пункту пропуску «Маяки Удобне - Паланка» ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на автомобілі «FORD FUSION», н/з НОМЕР_4 , вирушили в напрямку м. Рені Одеської області, де ОСОБА_5 та ОСОБА_1 планувалось переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до Республіки Молдови.

В подальшому, перед перетинанням державного кордону України, в районі с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо незаконного переправлення ОСОБА_7 за незаконну грошову винагороду у сумі 13000 доларів США, через державний кордон України до Республіки Молдови, а також перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань були припинені правоохоронцями.

19 грудня 2025 року між ОСОБА_5 та прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погодились на визнання першою особою вини у вмінених тому діяннях та призначення ОСОБА_5 остаточного покарання за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, у виді позбавлення волі на строк 5 років, наступне застосування положень ст.ст.75,76 КК України, тобто звільнення ОСОБА_5 від відбування такого остаточного основного покарання з випробуванням, а також призначення додаткового покарання у виді позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною із здійсненням охорони державного кордону України, у тому числі щодо пропуску осіб через державний кордон України, на строк 3 роки, без конфіскації належного тому майна. Окрім того, на ОСОБА_5 покладається обов`язок викривати інших осіб у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме співпрацювати зі стороною обвинувачення у викритті кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0000628 від 19 грудня 2025 року щодо ОСОБА_11 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 КК України, давати правдиві, достовірні та повні показання щодо причетності останнього до злочинів, у вчиненні яких той підозрюються, у тому числі і під час судового розгляду провадження щодо ОСОБА_11 .

ОСОБА_5 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого ОСОБА_5 заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди.

Оскільки укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, не суперечить інтересам суспільства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також вимоги матеріального і процесуального законів, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд вважає можливим її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

При цьому суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 вищевикладених діянь, які суд кваліфікує:

- за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.3 ст.332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання визнається вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має власну сім`ю, утримує малолітню дитину, позитивно характеризується за місцями проходження військової служби та проживання, не перебуває на спеціалізованих обліках в медичних установах.

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, з урахуванням особи обвинуваченого, а також відповідної позиції сторін обвинувачення та захисту, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.332 КК України, тобто застосувати положення ч.1 ст.69 КК України.

Окрім того, судом враховується і те, що ОСОБА_5 в даний час є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, має намір продовжувати виконувати обов`язки військової служби в умовах здійснення збройної агресії російської федерації проти України, 19 грудня 2025 року здійснив добровільний грошовий внесок в розмірі 200000 грн на потреби військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України.

З урахуванням викладеного, тяжкості та суспільної небезпечності вчинених діяння, а також відповідної позиції сторін обвинувачення та захисту, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування остаточного основного покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України, а також, в силу положень ст.77 КК України, застосувати до останнього додаткове покарання у виді позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною із здійсненням охорони державного кордону України, у тому числі щодо пропуску осіб через державний кордон України, на строк 3 роки, без конфіскації належного тому майна.

Долю долучених до кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.ст.96-1,96-2 КК України та ст.100 КПК України, застосувавши спеціальну конфіскацію, із скасуванням накладеного на них арешту.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.374,474-475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 грудня 2025 року між ОСОБА_5 та прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 та ч.3 ст.332 КК України, призначивши покарання:

- за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.3 ст.332 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 цього ж кодексу, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 11 (одинадцять) місяців, із позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із здійсненням охорони державного кордону України, у тому числі щодо пропуску осіб через державний кордон України, на строк 3 роки, а також конфіскацією належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, із застосуванням ст.77 цього ж кодексу, за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною із здійсненням охорони державного кордону України, у тому числі щодо пропуску осіб через державний кордон України, на строк 3 (три) роки, без конфіскації належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 10 серпня 2025 року до 25 грудня 2025 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_5 покласти на командира військової частини, в якій засуджений проходить військову службу (ч.4 ст.76 КК України), а в разі звільнення ОСОБА_12 із військової служби - на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_13 звільнити з під варти в залі суду.

На підставі ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в якості отриманого внаслідок вчинення злочинів та витраченого на власний розсуд еквіваленту 800 доларів США за курсом НБУ станом на 25 грудня 2025 року грошову суму в розмірі 33723 (тридцять три тисячі сімсот двадцять три) грн 28 коп.

Після набрання вироком законної сили долучені до провадження в якості речових доказів:

- 2 (дві) купюри номіналом 100 доларів США із номерами HB87235390N та HC39641560A повернути Управлінню СБ України в Одеській області;

- мобільний телефон «iPhone», в корпусі чорного кольору повернути ОСОБА_5 ;

- копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_7 , паспорта громадянина України, пенсійного посвідчення, довідки «Акт огляду медико-соціальною комісією», видані на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , медичної довідки на ім`я ОСОБА_15 на 12 арк.; дві фотокартки особи чоловічої статі знищити;

- мобільний телефон «Realme» ime i1: НОМЕР_8 ; imei 2: НОМЕР_9 , в корпусі червоного кольору повернути ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон «Redmi» imei 1: НОМЕР_8 ; imei 2: НОМЕР_10 , в корпусі чорного кольору повернути ОСОБА_5 ;

- відеореєстратор «MODEL «DNI-HCVR5108C-S2»» повернути ОСОБА_5 ;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_11 , довідку ВЛК на ім`я ОСОБА_16 , 1989 р.н.; три медичні довідки «INTO SANA» на ім`я ОСОБА_17 зберігати при матеріалах досудового розслідування;

- копії паспорта громадянина України та довідки про присвоєння РНОКПП на ім`я ОСОБА_17 ; копію паспорта громадянина України та довідки про присвоєння РНОКПП на ім`я ОСОБА_18 знищити;

- флеш накопичувач «KINGSTON», в корпусі синього кольору повернути ОСОБА_5 ;

- автомобіль «TOYOTA SEQOIA», н/з НОМЕР_12 , VIN-код НОМЕР_13 повернути ОСОБА_5 .

Арешт, накладений на усі вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Пересипський

районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1