УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

розглянувши клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_2 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000138 від 19.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 року у провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_2 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000138 від 19.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1 КК України.

При цьому прокурор до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи вказане, неявку прокурора до суду при поданні клопотання, яке підлягає негайному розгляду, суд розцінює як фактичне не підтримання ним клопотання.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи з аналізу норм КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що чинний КПК України не містить конкретної норми щодо того, яким чином необхідно діяти у разі звернення сторони кримінального провадження з заявою про залишення без розгляду або повернення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про надання дозволу на проведення обшуку та свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення згаданих обставин.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 110, 131-132, 159-166, 309, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1