У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000984 від 02.08.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гіза, Арабська Республіка Єгипет, єгиптянина, із вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Полтавської окружної прокуратури, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Згідно з повідомленням про підозру та цим клопотанням, приблизно 13 вересня 2024 року Ахмед Мохамед ОСОБА_9 через соціальну мережу «Instagram» познайомився із ОСОБА_10 , після чого вони продовжили спілкуватись у месенджері «Whatsap».

Під час спілкування, ОСОБА_4 , з метою входження в довірливі відносини до ОСОБА_10 , підтримував її у прийнятті ствердного рішення розлучитись з чоловіком та у подальшій можливості після розлучення вступити із ним у шлюбні відносини.

З метою зрозуміти характер відносин, які склались при спілкуванні, ОСОБА_10 за домовленістю із ОСОБА_4 , 11.07.2025 приїхала до нього в м. Полтава, після чого стала спільно з ним проживати по АДРЕСА_1 .

24.07.2025 року близько 00 годин 30 хвилин, помітивши спілкування ОСОБА_10 по телефону із колишнім клієнтом, у ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів виник намір на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, що мають характер катування, тобто спрямованих на заподіяння їй протягом тривалого часу сильного фізичного болю, який має характер особливого мучення та морального страждання, з метою отримати від неї зізнання та інформації щодо відносин з іншими чоловіками, покарати її за ці відносини, а також залякати щоб підкорити для подальшого виконання його вказівок та вимог.

Для реалізації цього наміру, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, Ахмед Мохамед ОСОБА_9 , став вимагати зізнатись ОСОБА_10 чи перебувала вона в інтимних стосунках із чоловіками, контакти з якими він виявив в мобільному телефоні потерпілої, схопив з цією метою її за волосся та вдарив долонею руки в обличчя, чим викликав у неї сильний фізичний біль. Після цього, останній схопив ОСОБА_10 за руку та завдавши їй кулаком не менше двох ударів в живіт, силоміць затягнув до ванної кімнати, де продовжуючи вимагати зізнатись щодо характеру відносин із чоловіками став її душити, обхвативши шию потерпілої в ліктьовому суглобі та стискаючи із силою до тих пір, поки ОСОБА_10 через недостатність повітря втратила свідомість.

Надалі, привівши ОСОБА_10 до свідомості, ОСОБА_4 відтягнув її назад до спальні, кинув на ліжко та знову став її душити, стискаючи шию руками, завдавати удари кулаком в живіт, вимагаючи отримати інформацію про інтимні стосунки останньої з іншими чоловіками. При цьому, отримуючи заперечні відповіді, які його не задовольняли, говорив, що це не правда та протягом близько 3 годин, вимагаючи зізнатись в інтимних стосунках, продовжував мордувати ОСОБА_10 , безупинно завдаючи їй численні удари долонею по обличчю, спричиняючи цим сильний фізичний біль та моральні страждання.

У подальшому, після застосованого 24.07.2025 року відносно потерпілої насильства, у наступні дні, включно до 01.08.2025 року, у ОСОБА_4 , виник стійкий протиправний умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 , з метою продовжити піддавати її катуванню, моральному приниженню, сексуальному насильству та маніпулюванню її поведінкою.

З цією метою, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, позбавив потерпілу засобів зв`язку, дозволяючи нетривалі спілкування з рідними під його контролем, щоб у них не виникла підозра про перебування ОСОБА_10 в небезпеці, а також з використанням погроз вчинити вбивство, заподіяти каліцтво їй або її рідним, в тому числі за допомогою систематичного застосування фізичного насильства та морального приниження, психологічно довів потерпілу до стану панічного страху, почуття беззахисності тим самим подолав у ОСОБА_10 бажання чинити йому будь-який опір, внаслідок чого остання вимушена була погодитись на йому вимогу залишитись із ним.

В подальшому, протягом тривалого періоду часу, тобто з 24.07.2025 року по 01.08.2025 року, ОСОБА_4 , здійснював контроль над поведінкою та місцем перебуванням ОСОБА_10 , вимагаючи постійно проти її волі перебувати при ньому вдома за адресою: АДРЕСА_1 , або разом з ним в тих громадських місцях, які він відвідував, чим здійснив її незаконне утримання, позбавив можливості вільного вибору місця знаходження та пересування.

Того ж дня, 24.07.2025 року, більш точний період часу встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем свого проживання за вказаною адресою, Ахмед Мохамед ОСОБА_9 , тримаючи при собі телефон ОСОБА_10 , щоб позбавити її можливості звернутись про допомогу, побачив, що на нього надійшло повідомлення. Перевіривши його зміст та виявивши, що воно надійшло від одного із знайомих потерпілої, ОСОБА_4 став допитуватись у ОСОБА_10 про характер відносин з цим чоловіком, чи мала з ним інтимні стосунки. При цьому, для отримання вказаної інформації, останній знову став завдавати ОСОБА_10 численні удари кулаком в живіт та ляпаси долонею руки по обличчю. Одночасно з цим, для заподіяння морального та фізичного страждання, демонстрації реальності погроз готовності вчинити вбивство, ОСОБА_4 , притулив до обличчя ОСОБА_10 подушку та перетнувши нею дихальні шляхи, став душити потерпілу поки вона не почала втрачати свідомість. Надалі, прибравши подушку від обличчя потерпілої в останній момент перед втратою свідомості, продовжив вимагати повідомити відомості про відносини із чоловіком чиє повідомлення надійшло на телефон, супроводжуючи ці вимоги ударами кулаком в живіт, ляпасами долонею руки по обличчю ОСОБА_10 . Після отримання відповіді, яку вважав неправдою, знову неодноразово душив потерпілу подушкою, періодично піднімаючи її та знову натискаючи нею на дихальні шляхом, поки вона повністю не втратила свідомість та не здійснила не контрольоване випорожнення.

Після цього, ОСОБА_4 привів ОСОБА_10 у свідомість та для переконання останньої в розумінні, що вона повністю перебуває під його владою і тому повинна у всьому йому підкорятись, зазначив, що майже задушив її до смерті, а тому вже планував її труп згодувати собакам, а телефон передати до зони бойових дій з подальшим розповсюдженням інформації серед її знайомих та рідних, що ОСОБА_10 поїхала на вказану територію як волонтер та безвісті там зникла.

На ранок 25.07.2025 року, точна година не встановлена, виявивши на телефоні ОСОБА_10 надходження нових повідомлень, ОСОБА_4 наказав останній розповісти відомості щодо вказаних осіб, після чого примусив її вступити із ним у вигадану «гру, хто з чоловіків був найкращим в її житті». Під час вказаної «гри», Ахмед Мохамед ОСОБА_9 , при отриманні від ОСОБА_10 відповідей, які на його думку були неправдивими, протягом тривалого часу, постійно наносив удари кулаком у живіт, ляпаси долонею руки в обличчя, душив руками та подушкою, а також, маючи значну вагу, лягав на неї зверху всім тілом, ускладнюючи цим нормальне дихання та спричиняючи останній сильний фізичний біль, який має характер особливого мучення.

Крім того, для заподіяння морального страждання та сексуального приниження потерпілої, ОСОБА_4 , після справляння природніх потреб, вмочив туалетний папір у свої фекалії та засунув його в рот ОСОБА_10 , примусивши його з`їсти.

Надалі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, Ахмед Мохамед ОСОБА_9 для задоволення своєї статевої пристрасті, став вчиняти відносно ОСОБА_10 насильницькі акти небажаної вербальної та фізичної поведінки сексуального характеру з метою порушення та приниження її сексуальної гідності. Так, порушуючи сексуальну автономію ОСОБА_10 , яка включає в себе свободу вільного, без жодного примусу вирішення з ким вступати у той чи інший вид сексуальних стосунків, ОСОБА_4 , перебуваючи у ванній кімнаті квартири за місцем свого проживання, схопив потерпілу за волосся, після чого оголив свій статевий орган та здійснив сечовипускання до ротової порожнини останньої, примусивши її випити, тим самим вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язаного із проникненням до її тіла.

Після цього, в період з 26.07.2025 року по 01.08.2025 року більш точно день та час встановити не представилось можливим, діючи з метою задоволення своєї сексуальної пристрасті та сексуального приниження ОСОБА_10 , без її добровільної згоди, із застосування психічного примусу та фізичного насильства, у ванній кімнаті за місцем свого проживання, ОСОБА_4 ще двічі оголяв свій статевий орган та здійснював сечовипускання до ротової порожнини останньої.

У подальшому, в період з 26.07.2025 року по 01.08.2025 року, незаконно утримуючи ОСОБА_10 за місцем свого проживання, по 2-3 рази кожного дня, більш точного часу встановити не представилось можливим, продовжував вчиняти відносно потерпілої дії, які мали характер катування. З цією метою, для заподіяння сильного фізичного болю, які мають характер особливого мучення, а також морального страждання, знущання та приниження, ОСОБА_4 систематично протягом години, завдавав їй численні удари пальцями рук стиснутими в кулак в живіт та долонею руки в обличчя, примушував їсти гострий перець, приймати в одязі холодний душ та ставати під кондиціонер, цілувати йому ноги, повзати перед ним по підлозі на колінах, обливав окропом, бризкав в обличчя аерозоль (який із слів потерпілої був засобом проти комах).

Крім того, погрожуючи вчинити вбивство, Ахмед Мохамед ОСОБА_9 , відтворював відеозаписи застосованого ним насильства до третіх осіб, а також неодноразово для демонстрації реальності цих погроз та рішучості намірів, з метою удушення стискав із силою її шию руками, притуляв для перетину дихальних шляхів до обличчя подушку, надягав їй на голову поліетиленовий пакет, позбавляючи ОСОБА_10 можливості дихати, внаслідок чого потерпіла неодноразово втрачала свідомість.

Внаслідок застосованого катування, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які розділено на декілька груп:

перша група: гематоми м`яких тканин живота, правої сідниці, лівої верхньої кінцівки, нижніх кінцівок, які кваліфікуються, як кожне окремо так і в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року);

друга група: синці шкіри голови, шиї, тулуба, лівої сідниці, верхніх та нижніх кінцівок, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Вказані тілесні ушкодження утворились не менш як від 35-ти кратної дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими були пальці рук та кулак.

Крім того, внаслідок застосованого вищевказаного катування, морального та сексуального приниження, погроз вбивством, незаконного позбавлення волі, Ахмед Мохамед ОСОБА_9 досяг повного контролю над поведінкою та вчинками ОСОБА_10 , тим самим примусив останню беззастережно, під страхом спричинення їй фізичного болю, виконувати всі його вимоги та вказівки.

Користуючись пригніченим психічним станом потерпілої, наперед знаючи, що остання під страхом спричинення їй фізичного насильства не зможе відмовитись виконати його вимоги чи прохання та буде вимушена погодитись їх здійснити, приблизно в ніч з 28.07.2025 року на 29.07.2025 року близько 00 годин, Ахмед Мохамед ОСОБА_9 , для задоволення своїх статевих потреб, запропонував ОСОБА_10 вступити із ним у статевий акт, пов`язаний із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, нащо вона змушена була згодитись.

Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, як особа, що раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 153 КК України, вступив з ОСОБА_10 в статевий акт природнім способом, без її добровільної згоди, так як фактично, через застосований психічний примус та загрозу повторного застосування катування остання не могла від нього відмовитись, тим самим здійснив вагінальне проникнення в тіло іншої особи з використанням геніталій.

Крім цього, 29.07.2025 року, тобто в період воєнного стану, який в подальшому, не одноразово продовжений, у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння коштами ОСОБА_10 .

З цією метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, користуючись вже досягнутим завдяки застосованому психічному та фізичного насильству повним контролем над поведінкою та вчинками ОСОБА_10 , наказав останній перерахувати грошові кошти на рахунок свого знайомого.

Виконуючи вказану вимогу, через панічний страх повторного застосування психічного, сексуального та фізичного насильства, 29.07.2025 року потерпіла вимушена була подзвонити своїй доньці ОСОБА_11 з проханням перерахувати їй на особистий рахунок грошові кошти в сумі 5000 грн, а після їх надходження, того ж числа, в 22 години 18 хвилин перерахувала їх на наданий ним рахунок НОМЕР_1 відкритий в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належить ІНФОРМАЦІЯ_3 гроші в сумі 4500 грн, внаслідок чого Ахмед Мохамед ОСОБА_9 з корисливих мотивів, в інтересах третьої особи, у відкритий спосіб заволодів вказаними коштами, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток.

За вказаними фактами ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані кримінальні провадження: №0000984 від 02.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, № 0001011 від 08.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, № 0001012 від 08.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КПК України, № 0001013 від 08.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, № 0001014 від 08.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, № 0001203 від 19.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, які об`єднанні в одне провадження.

Сторона обвинувачення дійшла висновку, що виникла необхідність у продовженні строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, метою якого є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки підтверджені попередньою ухвалою Шевченківського районного суду ризики, передбачені п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ст. 177 КПК України не змінились, не зменшились, тобто продовжують залишатися і на даний час, а саме

переховуватись від органів досудового розслідування або суду, так як ОСОБА_4 є громадянин іншої держави, при цьому строк дії посвідки на проживання останнього в Україні минув. Враховуючи, що за вчинення кримінальних правопорушень, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, останній усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може здійснити спробу переховування від слідства та суду для уникнення відповідальності за вчинене, виїхавши з України.

Разом з цим установлено, що під час досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні (розгляд якого здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_5 ), були зафіксовані неодноразові випадки спрацювання електронних засобів контролю, що свідчить про порушення покладених підозрюваним на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з домашнім арештом.

Крім того, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки установлено, що при вчиненні кримінального правопорушення, для вчинення тиску на потерпілу, підозрюваний демонстрував на своєму телефоні раніше зроблені відеозаписи та фотографії застосованого ним насильства до третіх осіб. Крім того, останній здійснював на телефон записи знущання над самою потерпілою. Проте, під час його переслідування, з метою позбутись доказів свої вини, ОСОБА_4 позбувся вказаного телефону та місце його знаходження не відомо.

Також може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки з`ясовано, що під час правопорушення, підозрюваний постійно висловлював погрози потерпілій, що в разі якщо вона його залишить, то де б вона не була, відшукає її та позбавить життя, знівечить обличчя, а також застосує насильство до її дітей.

В ході досудового розслідування встановлено факт звернення інших осіб, в повідомленнях яких зазначались відомості про аналогічну по відношенню до ОСОБА_10 поведінку підозрюваного стосовно іншої жінки.

Обставини вчинення правопорушення, повідомлені потерпілою відомості, а також дані давнішніх повідомлень про дії ОСОБА_4 свідчать, що підозрюваний схильний до насильства, залякування, пригнічення волі. Вказані відомості дають підстави для висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний у будь-який спосіб, в т.ч. через третіх осіб може здійснити вплив на потерпілу, на свідків в провадженні з метою відмовитись від показань, змінити їх тощо.

Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як відсутність стійких соціальних зв`язків, не працевлаштованість, приховування мобільного телефону, факти неодноразового спрацювання електронних засобів контролю під час перебування підозрюваного під домашнім арештом в іншому провадження, ігнорування вимог слідчого при проведенні слідчих дій, а саме відмова у наданні біологічних зразків для проведення експертних досліджень, внаслідок чого отримувався дозвіл слідчого судді на проведення цієї слідчої дії в примусовому порядку, дають обґрунтовані підстави для висновків, що підозрюваний в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляду може ігнорувати вимоги слідчого судді, суду, прокурора, слідчого, не являтись чи не своєчасно з`являтись на виклики, зловживати процесуальними правами або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки встановлено, що на даний час Полтавським апеляційним судом розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, вчиненого групою осіб

Обставини вчинення правопорушення відносно ОСОБА_10 , факт притягнення його до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, інші повідомлення про поведінку підозрюваного пов`язану із застосуванням насильства свідчать, що ОСОБА_4 схильний до протиправної діяльності, що вимагає вжиття заходів для попередження вчинення нових злочинів.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зважаючи на обставини вчиненого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає за недоцільне при постановленні судом ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначення альтернативного запобіжного заходу застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, мотивуючи, що наявні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, впливу на потерпілу та свідків. Просив не застосовувати альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, через тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним діянням, спрямованим на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати інформацію чи зізнання.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечилипроти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прохали застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, мотивуючи, що підозрюваний інкримінованих йому злочинів не вчиняв, підозра є необґрунтованою та упередженою, ризики ухилення від суду та перешкоджання слідству відсутні. Покликались до тих обставин, що потерпіла його обмовляє, під час судового розгляду у іншій справі він не порушував умов раніше обраного запобіжного заходу, з України не виїхав, хоча мав таку можливість.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання, заслухавши обґрунтування представника сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши його матеріали, заслухавши думку підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до такого висновку.

22.09.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч. 1 ст. 127 КК України, а саме катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати інформацію та зізнання, покарати за дії вчинені нею, а також з метою залякування;за ч. 2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавлення волі людини, що супроводжувалось заподіянням фізичного страждання, здійснюваного протягом тривалого часу; за ч. 1 ст. 129 КК України, погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення погрози; за ч. 2 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування); за ч. 1 ст. 153 КК України, тобто у вчиненні будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникнення в тіло іншої людини та за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Допитаний при врученні повідомлень про підозру ОСОБА_4 від надання показань відмовився.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:показаннями потерпілої ОСОБА_10 , в тому числі наданих в порядку ст. 225 КПК України, яка повідомила, що у вересні 2024 року через мережу Інтернет познайомилась з ОСОБА_4 11.07.2025 року за домовленістю з останнім приїхала до нього в м. Полтава, після чого проживала з ним за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому, в період часу з 24.07.2025 року по 01.08.2025 року на ґрунті ревнощів, останній кожного дня піддавав її фізичному та психологічному насильству, приниженню, що виразилось у постійному нанесенні побоїв; удушенню, яке здійснювалось шляхом стискання шиї руками, одяганням на голову поліетиленового пакету або притискання до обличчя подушки, якими перетинав дихальні шляхи, внаслідок чого вона втрачала свідомість. Крім того, з метою приниження, справляв природні потреби до ротової порожнини, примушував стояти в мокрому одязі під кондиціонером. Одночасно вказані погрози супроводжувались погрозами вбивства, каліцтва потерпілої, її дітей. Під впливом цих погроз, а також через застосоване насильство, ОСОБА_10 вимушена залишатись поруч із підозрюваним, виконувати його вимоги, оскільки відмова від їх виконання тягнула застосування до неї насильство. Саме тому, в ніч з 27.07.2025 року на 28.07.2025 року вона вимушена була вступити із ним у статеві стосунки, хоча і не бажала та 29.07.2025 року перерахувати власні кошти в сумі 4500 грн на банківський рахунок знайомого підозрюваного; показаннями свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що в липні 2025 року при спілкуванні із матір`ю помітила, що остання стала поводити себе дивно. Зокрема, 31.07.2025 року остання записала та направила голосове повідомлення в Телеграм щоб ОСОБА_12 з нею не спілкувалась, інакше вона «получе». 01.08.2025 року вона направила голосове повідомлення, в якому швидко назвала адресу, де вона перебуває. Про вказане свідок повідомила батька, який звернувся до органів поліції про протиправне утримування мами невідомою особою. Після того як працівники поліції встановили місце перебування матері, остання розповіла, що стала жертвою протиправного утримання, психологічного та фізичного насильства; показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що на даний час розпочатий процес розлучення із його дружиною ОСОБА_10 31.07.2025 року йому зателефонувала донька, ОСОБА_12 та повідомила, що матір поводить себе дивно. Зокрема, йому було направлено знімок повідомлення, в якому вона просить щоб з нею ніхто не спілкувався. В подальшому сам намагався із нею поспілкуватись, для чого направив їй повідомлення на яке вона мала відреагувати певним чином, яке б підтвердило, що із нею все гаразд. Однак надійшла відповідь протилежного змісту з якої зрозумів, що вона потрапила у неприємність. Надалі донька повідомила, що мати направила адресу, де вона перебуває. Після цього, свідок звернувся до поліції з повідомленням про незаконне утримання дружини за адресою АДРЕСА_1 . По прибуттю в м. Полтаву дізнався, що ОСОБА_10 утримувалась чоловіком, який тривалий час її катував; медичною довідкою № 10641 КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відповідно до якої у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин підшкірні гематоми обличчя, тулуба, живота верхніх та нижніх кінцівок, двобічна пароорбітальна гематома; висновком судово-медичної експертизи № 973 згідно якої у ОСОБА_10 виявленні численні гематоми синці, тулубу, кінцівок, обличчя, яке утворились не менш як 35-ти кратної дії тупого предмету, яким був кулак людини; протоколом огляду мобільного телефону потерпілої ОСОБА_13 в якому виявлено відеоролик за участю потерпілої, знятого ОСОБА_4 , в якому він принижує останню, вимагаючи повзати на колінах цілувати йому ноги. Також в телефоні виявлено повідомлення від підозрюваного, які містять в собі погрози у застосуванні до потерпілої фізичного насильства, голосові звернення ОСОБА_10 до своєї доньки, про перебування в небезпеці; протоколом обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого вилучено речі, одяг та інші предмети, підтверджуючих перебування потерпілої у вказаній квартирі; висновком імунологічної експертизи № 1939 відповідно до якої на простирадлі виявлено кров, яка належить ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої, в ході якої ОСОБА_10 відтворила механізм, локалізацію, обставини спричинення підозрюваним їй тілесних ушкоджень; висновком психологічної експертизи, відповідно до якого підтверджено наявність ознак пережитого психотравмуючого фактору дій підозрюваного; відомостями щодо руху грошових коштів по рахунку ОСОБА_10 згідно якого 29.07.2025 потерпіла отримала від доньки ОСОБА_11 на особистий рахунок грошові кошти в сумі 5000 грн, а після чого в 22 години 18 хвилин перерахувала їх на наданий підозрюваним рахунок його знайомого та іншими доказами в їх сукупності.

02.08.2025 року Ахмед Мохамед Ельсаїд ОСОБА_14 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.

04.08.2025 року ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та 18.09.2025 року в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовлено.

Строк дії вказаної ухвали Шевченківського районного суду міста Полтави про обрання запобіжного заходу закінчується о 12 годині 39 хвилин 30.09.2025 року, але у зв`язку зі складністю кримінального провадження, завершити його у зазначений строк не можливо, оскільки для забезпечення його повноти, всебічності, об`єктивності необхідно завершити ряд слідчих і процесуальних дій, які потребують додаткового часу.

Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно: завершити призначені судово-цитологічні та судово-імунологічні експертизи речових доказів вилучених в ході обшуку; завершити комп`ютерно-технічні експертизи вилучених електронних носіїв та комп`ютерної техніки; здійснити тимчасовий доступ до відомостей оператора мобільного зв`язку; провести інші необхідні слідчі дії у проведенні яких виникне потреба; виконати вимоги ст. 290 КПК України та ознайомити з матеріалами кримінального провадження потерпілу, підозрюваного та його захисників; скласти та вручити обвинувальний акт.

У зв`язку з чим постановою керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_15 від 29.09.2025 року строки досудового розслідування у цій справі продовжені до 02.11.2025 року.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи з вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ахмед Мохамед Ельсаїд ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду тяжких насильницьких злочинів та вчиненні інших кримінальних правопорушень, обсяги його підозри збільшились. Ризики, передбачених ст.177 КПК України, які враховувались при обратнні запобіжного заходу не зменшились та продовжують мати місце.

Так, наявні ризики: переховування підозрюваного від суду, оскільки він ніде офіційно не працює, не одружений, є громадянином іншої держави, тому не має у місті Полтаві міцних соціальних зв`язків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки під час досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні, із боку підозрюваного прокурором зафіксовані випадки порушення покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з домашнім арештом. Відмова у наданні біологічних зразків для проведення експертних досліджень дає обґрунтовані підстави для висновків, що підозрюваний в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляду може ігнорувати вимоги слідчого судді, суду, прокурора, слідчого, не з`являтись чи не своєчасно з`являтись на виклики або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Також є ризики, що, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки за матеріалами клопотання, при вчиненні кримінального правопорушення для вчинення тиску на потерпілу демонстрував на своєму телефоні раніше зроблені відеозаписи та фотографії застосованого ним насильства до третіх осіб, здійснював на телефон записи знущання над самою потерпілою, під час переслідування, з метою позбутись викривальних доказів викинув вказаний телефон та місце його знаходження не відомо.

Ризики впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка зазначала про погрози їй у разі якщо вона його залишить, то де б вона не була, відшукає її та позбавить життя, знівечить обличчя, а також застосує насильство до її дітей.

Ризики вчинення ним іншого кримінального правопорушення також підтверджуються наявністю в підозрюваного іншого не знятого звинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, групою осіб, яке наразі перебуває в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_8 .

За таких обставин суд вбачає достатні підстави для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Інші більш м`які запобіжні заходи, з огляду на викладені обставини, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. До того ж суд зазначає, що на цій стадії процесу суд не здійснює оцінку доказів на предмет винуватості підозрюваного поза розумним сумнівом, достатньо лише встановлення обґрунтованості підозри, а саме сукупності фактів та інформації, яка переконує об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення і такі відомості отримані. З цих міркувань доводи захисту є передчасними та відхиляються судом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваногоІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця м. Гіза, Арабська Республіка Єгипет, єгиптянина, із вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в межах строку досудового розслідування до 02.11.2025 року, з утриманням у Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_11 без визначення розміру застави.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 02 листопада 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_16