Провадження № 1-кс/554/625/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Виска, Маловисківського району, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000404, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

07.08.2025 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що той, переховувався від органів досудового розслідування та суду, перебував в розшуці, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інший злочин, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, однак5 просив застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Встановлено, що 22.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України, у порядку ч.1 ст.135 КПК України.

Із даних підозри слідує, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді понтонеру понтонного відділення понтонного взводу 3-ї понтонно-мостової роти 1-го понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 Націанальної гвардії України, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення місця служби, в умовах воєнного стану, 05.02.2024 року самовільно залишив місце служби, а саме місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами, при цьому час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не приймаючи мір для повернення до військової частини, не заявляючи про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління.

Постановою слідчого від 31.07.2025 року . ОСОБА_4 оголошено в розшук.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 10.07.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 10.07.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.07.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.07.2025 року.

З урахуванням викладеного, ризики, визначені ст.177 КПК України знайшли своє підтвердження, оскільки з з 05 лютого 2024 року підозрюваний умисно залишив місце служби, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 182-183, 193-194 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23», строком на 60 днів, який обчислювати з 10 год 45 хв 22 січня 2026 року, без визначення розміру застави.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 10 год 45 хв 22 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено судом 22 січня 2026 року об 11 годині 50 хвилин.