Дата документу 09.01.2026
Справа № 334/157/26
Провадження № 1-кс/334/75/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 06.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:

08.01.2026 до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 06.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 02.01.2026, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, в умовах воєнного стану, вступив у знайомство з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході спілкування ОСОБА_5 повідомив потерпілому неправдиву інформацію про необхідність отримання грошових коштів нібито на лікування своєї доньки, у зв`язку з чим шляхом зловживання довірою переконав потерпілого передати йому банківську платіжну картку АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 та повідомити ПІН-код до неї. Після цього ОСОБА_5 , отримавши несанкціонований доступ до банківського рахунку потерпілого, реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу з 02.01.2026 по 05.01.2026 заволодів грошовими коштами в сумі 290 000 гривень, що перебували на картковому рахунку ОСОБА_6 , чим заподіяла останньому матеріальну шкоду на вказану суму, яка є значною у розумінні ч.3 статті 190 КК України.

В ході досудового розслідування був опитаний громадянин ОСОБА_5 , який повідомив, що він шляхом зловживання довірою заволодів банківською картою потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з № НОМЕР_1 , дізнався від нього ж пін-код від даної картки та поступово у період часу з 02.01.2026 по 05.01.2025, здійснював зняття готівки в банкоматах, в різним місцях міста Запоріжжя. За частину знятих грошових коштів, ОСОБА_5 придбав собі спортивний костюм.

06.01.2025, в ході огляду у ОСОБА_5 було вилучено: спортивний костюм сірого кольору, а саме штани та кофта з капюшоном розмір XL. Даний спортивний костюм був придбаний ОСОБА_5 за грошові кошти, які він зняв з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування спортивний костюм сірого кольлору, а саме штани та кофта з капюшоном розмір XL, які були вилучені 06.01.2025 у ОСОБА_5 був визнаний речовим доказом, так як є майном придбаним за гроші, якими ОСОБА_5 незаконно заволодів. Крім того, в даному спортивному костюмі ОСОБА_5 міг перебувати у період часу з 02.01.2026 по 05.01.2025 біля банкоматів, під час знаття готівки з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_6 , а магазинах, під час розрахунку за товари за допомогою банківського рахунку потерпілого ОСОБА_6 , що може бути зафіксовано на камерах відео спостереження даних банкоматів та даних магазинів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, спортивний костюм сірого кольору, вилучений у ОСОБА_5 має істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як є майном набутим злочинним шляхом, крім того, у даному спортивному костюмі ОСОБА_5 міг прожувати вчиняти даний злочин, а саме знаходиться в ньому під час здійснення операцій по банківському рахунку потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Розгляд клопотання, щодо накладення арешту на зазначений транспортний засіб, має першочергове значення і зволікання у його розгляді може створити реальну загрозу зміни або знищення слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що предмети які були вилучені в ході обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та є доказами фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 .

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав доводи свого клопотання та просив задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.

Згідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим встановлено, що 02.01.2026, близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, в умовах воєнного стану, вступив у знайомство з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході спілкування ОСОБА_5 повідомив потерпілому неправдиву інформацію про необхідність отримання грошових коштів нібито на лікування своєї доньки, у зв`язку з чим шляхом зловживання довірою переконав потерпілого передати йому банківську платіжну картку АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 та повідомити ПІН-код до неї. Після цього ОСОБА_5 , отримавши несанкціонований доступ до банківського рахунку потерпілого, реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу з 02.01.2026 по 05.01.2026 заволодів грошовими коштами в сумі 290 000 гривень, що перебували на картковому рахунку ОСОБА_6 , чим заподіяла останньому матеріальну шкоду на вказану суму, яка є значною у розумінні ч.3 статті 190 КК України.

В ході досудового розслідування був опитаний громадянин ОСОБА_5 , який повідомив, що він шляхом зловживання довірою заволодів банківською картою потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з № НОМЕР_1 , дізнався від нього ж пін-код від даної картки та поступово у період часу з 02.01.2026 по 05.01.2025, здійснював зняття готівки в банкоматах, в різним місцях міста Запоріжжя. За частину знятих грошових коштів, ОСОБА_5 придбав собі спортивний костюм.

06.01.2025, в ході огляду у ОСОБА_5 було вилучено: спортивний костюм сірого кольору, а саме штани та кофта з капюшоном розмір XL. Даний спортивний костюм був придбаний ОСОБА_5 за грошові кошти, які він зняв з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування спортивний костюм сірого кольлору, а саме штани та кофта з капюшоном розмір XL, які були вилучені 06.01.2025 у ОСОБА_5 був визнаний речовим доказом, так як є майном придбаним за гроші, якими ОСОБА_5 незаконно заволодів. Крім того, в даному спортивному костюмі ОСОБА_5 міг перебувати у період часу з 02.01.2026 по 05.01.2025 біля банкоматів, під час знаття готівки з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_6 , а магазинах, під час розрахунку за товари за допомогою банківського рахунку потерпілого ОСОБА_6 , що може бути зафіксовано на камерах відео спостереження даних банкоматів та даних магазинів.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на спортивний костюм сірого кольору, вилучений 06 грудня 2025 року в громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1