ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 жовтня 2025 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу голови Громадської організації «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення,

в с т а н о в и в:

20.10.2025 до Вищого антикорупційного суду у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга голови Громадської організації «НОН?СТОП Україна» (далі ? ГО «НОН?СТОП Україна») ОСОБА_3 (подана ним 18.10.2025) на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви № 07/10/2025?3?2 від 07.10.2025.

На підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 20.10.2025 указану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Обґрунтування скарги

Зі змісту скарги слідує, що 07.10.2025 голова ГО «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 звернувся до САП з заявою № 07/10/2025?3?2 про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, що, на його думку, вчинені колишнім директором Дніпропетровського науково?дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4 .

Утім, усупереч вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, відображені у заяві ОСОБА_3 відомості не були внесені до ЄРДР, його не було повідомлено про початок досудового розслідування та не надано витягу з реєстру.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 у скарзі прохав слідчого суддю постановити ухвалу відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, якою зобов`язати уповноважену особу САП виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.

Позиції учасників справи

Заявник ОСОБА_3 та представник САП, будучи належно повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не прибули.

Водночас, заявник у своїй скарзі прохав здійснити її розгляд у його відсутність.

Про причини неприбуття представника САП слідчого суддю повідомлено не було.

За наведених обставин та у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання.

Мотиви слідчого судді

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги голови ГО «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 слід відмовити з огляду на таке.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявник може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь?якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально?протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч. 2 ст. 1 КК України).

У силу ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз у взаємозв`язку наведених норм матеріального (ст. 1, 2, 11 КК України) та процесуального (ст. 214 КПК України) законів свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто підставою початку досудового розслідування є не будь?які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь?якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як уже згадувалося, 18.10.2025 голова ГО «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи САП, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 07.10.2025 (№ 07/10/2025?3?2).

Зі змісту згаданої заяви ОСОБА_3 слідує, що він повідомив САП про те, що колишній директор Дніпропетровського науково?дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , використовуючи свої службові повноваження, фактично перетворив науково?дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, яка мала фіксувати збитки від російської агресії, на інструмент особистого збагачення. Під його керівництвом інститут систематично затягував проведення судових експертиз, надавав пріоритет комерційним замовленням, а кошти від прискорення робіт виводились через підконтрольну громадську організацію.

Окрім того, ОСОБА_4 здійснив радикальні кадрові зміни, у результаті яких було звільнено більшість висококваліфікованих експертів, а їхні місця зайняли особи без належного досвіду, що призвело до зниження якості експертних досліджень і підриву довіри до інституту. Ігнорування письмових запитів суду та затягування виконання експертиз у кримінальних та цивільних провадженнях свідчить про зловживання службовим становищем і створення штучних перешкод для правосуддя.

Фактично ДніпроНДІСЕ під керівництвом ОСОБА_4 перетворився з державної експертної установи, покликаної захищати інтереси держави та громадян, на комерційний центр, що працював на користь приватних осіб і власного збагачення директора. Така діяльність підривала ефективність досудових розслідувань, створювала ризики для відновлення справедливості у справах, пов`язаних із збитками від воєнної агресії, і загалом шкодила авторитету державних інститутів у сфері правосуддя.

За наведених у заяві обставин ОСОБА_3 прохав САП внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 від 07.10.2025 слідчий суддя констатує, що в ній, як і в скарзі від 18.10.2025, не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність.

Указане позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності / відсутності в діяннях особи складу злочину (злочинів). У той же час здійснення на стадії внесення до ЄРДР відомостей попередньої перевірки викладеної в заяві інформації покликано не допустити перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ж відкриття кримінального провадження є недопустимим, позаяк призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що обставини, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 07.10.2025, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Тому, слідчий суддя не вбачає бездіяльності з боку уповноваженої особи САП, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви голови ГО «НОН?СТОП Україна» від 07.10.2025 № 07/10/2025?3?2.

Отже, скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги голови ГО «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 від 18.10.2025 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей після отримання його заяви про кримінальні правопорушення № 07/10/2025?3?2 від 07.10.2025, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1