Провадження № 1-кс/201/5518/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Соборного районного суду міста Дніпра скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 16.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0001746 від 09.12.2022 за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра 29.12.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого від 16.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0001746 від 09.12.2022 за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України, у якій заявник просить суд скасувати вищевказану постанову, та направити матеріали кримінального провадження № 0001746 від 09.12.2022 до СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що слідчими закрито провадження у зв`язку з тим, що існує не скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 з підстав , передбачених пунктами 1,2,4,9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Вважала, що постанова є незаконною, не обґрунтованою, всі обставини в повній мірі та всебічного не дослідженні, не проведено в достатній мірі необхідних слідчих дій та не надано належної оцінки документам, зокрема щодо передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1 га, розташованою за адресом: м. Дніпропетровськ провулок Садовий 16, не встановлені факти правомірності набуття права власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :03:026:0046, ОСОБА_6 . Не з?ясовані обставини, та недосліджені належним чином документи, які стали підставою отримання державного акту серії ЯЗ 303559 від 11 червня 2009 року, який в подальшому був використаний державним нотаріусом Першої Дніпровської нотаріальної контори ОСОБА_7 для проведення державної реєстрацій та відкриття нового розділу на об?єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Кваліфікація у кримінальному провадженні № 0001746 від 09.12.2022 інша, ніж в кримінальному провадженні № 0000467 від 27.02.2020, оскільки досудовий розгляд зазначеного кримінального провадження здійснювався за ознаками злочину передбаченого ст.365-2 КК України, в якому доказуванню підлягали факт зловживання повноваженнями особами, що надають публічні послуги, наявність умислу на отримання неправомірної вигоди, факт спричинення істотної шкоди правам громадян, інтересам держави чи юридичних осіб, а також характер цих дій, що виходить за межі їхніх професійних/службових обов`язків. При цьому, досудовий розгляд кримінального провадження № 0001746 від 09.12.2022 року здійснювався за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 366 КК України за фактом вчинення нотаріусом Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 , службового підроблення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав, викладених в останній та суду пояснювала, що вона знаходилась у шлюбі з ОСОБА_6 . У період шлюбу на земельній ділянці площею 0,1 га, за адресом м. Дніпропетровськ провулок Садовий 16, вони з чоловіком побудували житловий будинок. Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за померлим батьком її чоловіка ОСОБА_5 26.11.2008 року Дніпропетровською міською радою протиправно було винесено рішення № 262/39 про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, розташованої за вказаним адресом, оскільки ОСОБА_6 приховав факт смерті батька та отримав зазначений документ за довіреністю. 21.03.2019 року державним нотаріусом Першої Дніпровської нотаріальної контори ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 262/39 від 26.11.2008 року.

Вважала, що в діях державого нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 наявний склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, оскільки остання, будучи службовою особою, склала та видала 21.03.2019 року ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розташовану на території АДРЕСА_1 , та внесла незаконно, відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та суду пояснював, що за заявами ОСОБА_3 існує декілька кримінальних проваджень, частина яких вже закрита на теперішній час. Всі провадження, ініційовані заявницею, з`явилися з підстав наявності цивільно-правового спору щодо поділу майна колишнього подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . При цьому заявник ОСОБА_3 не є спадкоємицею, відповідно до спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та не є та не мала права на земельну ділянку ні за рішенням суду, ні на підставі будь-яких інших документів. Вона не володіє документами, які б підтверджували право власності на спірну земельну ділянку, оскільки дійсними власниками домоволодіння та земельної ділянки згідно правовстановлюючих документів є лише ОСОБА_5 та його син ОСОБА_6 . Вважав, що постанова про закриття провадження винесена законно та обґрунтовано.

Вислухавши заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими СВ ВП №2 Дніпровського відділу поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області за заявою ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001746 від 09.12.2022 року за ознаками ч.1 ст.366 КК України за фактом вчинення нотаріусом Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 службового підроблення.

16.12.2025 слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0001746 від 09.12.2022 за ознаками ч.1 ст.366 КК України. Вказану постанову слідчий обґрунтовує тим, що порівнюючи встановлені об`єктивні обставини у кримінальних провадженнях № 0001746 від 09.12.2022 та № 0000467 від 27.02.2020 слід дійти висновку що існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1,2,4,9 ч.1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності, а тому постановив кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001746 від 09.12.2022 за ознаками ч.1 ст. 366 КК України, необхідно закрити у зв`язку з тим, що існує нескасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження № № 0000467 від 27.02.2020 з підстав передбачених п.1,2,4,9, ч.1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

У своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 зазначала, що 21.03.2019 державним нотаріусом Першої Дніпровської нотаріальної контри ОСОБА_7 було посвідчено та видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі ст. 1216 Цивільного кодексу Україні спадкоємцю ОСОБА_6 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 2008), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303559, виданого Дніпровської міською радою Дніпропетровської області 11.06.2009 на підставі рішення Дніпровської міської ради від 26.11.2008 № 262/39. Державний акт серії ЯЗ № 303559 немає ніякої юридичної сили, тому що він був виписаний на ім`я ОСОБА_5 вже після його смерті, а саме 11.06.2009. Державний нотаріус ОСОБА_7 сприяла видачі ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрації права власності державному реєстрі прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 , а саме реєстрації права на земельну ділянку з подальшим її розподілом, що призвело до порушення її прав як дружини на право власності на сумісно нажите майном та порушення прав її дітей.

З матеріалів кримінального провадження вбачається наступне:

В ході досудового розслідування слідчим було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.12.2008 року Державним нотаріусом Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 , ОСОБА_6 успадкував від померлого батька ОСОБА_5 домоволодіння АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці площею 1012,00 кв. м. по фактичному користуванню, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

04.08.2008 року ОСОБА_6 , не перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 (шлюб був укладений 28.02.2009 року та розірваний 28.10.2019 року), після смерті батька - ОСОБА_5 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), звернувся до Дніпропетровської міської ради із заявою про передачу ОСОБА_5 у власність безкоштовно земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та про доручення розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі землевпорядній організації ТОВ «Квартал».

Після розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , Дніпропетровською міською радою було прийнято рішення від 26.11.2008 року № 262/39 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у Жовтневому районі м. Дніпропетровська», яким померлому ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером :03:026:0046, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_6 11.06.2009 року в Управлінні Держкомзему у м.Дніпропетровську отримав державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :03:026:0046 серія ЯЗ №303559.

На підставі державного акту на право приватної власності на землю отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер :03:026:0046 за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер: 1-152 бланк ННТ №325168, видане 21.03.2019 року державним нотаріусом Першої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 , якою здійснено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 101 від 21.03.2019 року (в той час коли у шлюбі з ОСОБА_3 не перебував). У зазначеному свідоцтві вказано, що вищенаведена земельна ділянка успадкована на підставі державного акту серії ЯЗ №303559, виданого 11 червня 2009 року.

Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, з 28 лютого 2009 року заявниця ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2019 року було розірвано шлюб між ними. ОСОБА_3 не є спадкоємицею відповідно до спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та не є і не була власницею вищевказаної земельної ділянки ані за рішенням суду, ані на підставі будь-яких інших належних на те документів, оскільки дійсними власниками домоволодіння та земельної ділянки згідно з правовстановлюючими документами є лише ОСОБА_5 та його син ОСОБА_6 .

Також факт відсутності у ОСОБА_3 права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :03:026:0046 встановлено та підтверджено під час судового розгляду цивільної справи № 201/4513/20. Так, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2021 року, якою було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні недійсним та скасуванні державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯНЗ № 303559 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2019 року, посвідчене державним нотаріусом Першої дніпровської нотаріальної контори ОСОБА_7 , а також реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_6 від 21.03.2019 року зазначено, що позивачем не надано жодного належного та достатнього доказу факту, що вона є співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та що прийняття 26 листопада 2008 року Дніпропетровською міською радою рішення № 262/39 про передачу у власність ОСОБА_5 , який був батьком відповідача, земельної ділянки площею 0,1 га і кадастровим номером :03:026:0046, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , і видача на підставі цього рішення державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯНЗ № 303559 будь-яким чином порушили права та інтереси. Будь-яких доказів, що вказаним рішенням Дніпровської ради порушено особисті немайнові або майнові права та інтереси ОСОБА_3 до цивільного суду не надано. Законність державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯНЗ № 303559 та свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2019 року на даний час не скасовані та є чинними.

14.05.2024 року проведено допит в якості свідка державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 , яка пояснила, що нею 21.02.2019 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_5 , 1953 року народження. Свої дії вважала такими, що в повній мірі відповідають чинному законодавству. Крім того, Центральним відділом з питань нотаріату управління нотаріату проведено перевірку щодо дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та правил ведення нотаріального діловодства під час видачі вказаного свідоцтва. Будь-яких порушень перевіркою не виявлено. Оскільки раніше за фактом видачі нею вищевказаного свідоцтва вже проводилося досудове розслідування за результатами якого було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, та після перегляду Дніпровським апеляційним судом залишено в силі, від подальших пояснень відмовилась, керуючись ст.63 Конституції України.

29.08.2024 було допитано у якості свідка ОСОБА_9 , працюючу на посаді начальника центрального відділу з питань нотаріату Південного межрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Одеса), яка пояснювала, що у випадку, якщо право власності було набуте особою за життя, а державна реєстрація проведена не була на таке майно, то після смерті такої особи, право власності може бути зареєстроване за померлою особою в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

30.09.2024 було допитано у якості свідка головного спеціаліста Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради ОСОБА_10 , яка пояснювала, що ОСОБА_5 почав процес приватизації земельної ділянки безпосередньо, а завершив його син ОСОБА_6 після смерті, оскільки на стадії отримання державного акту на землю ОСОБА_5 помер.

Постановою прокурора від 13.08.2025 було відмовлено в погодженні повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні нотаріуса ОСОБА_7 .

Згідно постанови про зміну процесуального статусу особи від 27.11.2025, змінено процесуальний статус особи заявника ОСОБА_3 , яку біло визнано потерпілою по даному кримінальному провадженню на процесуальний статус свідок.

18.11.2022 було розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення оскільки як слідчий, так і слідчий суддя дійшли висновку про відсутність в діях нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, з чим погодився і суд апеляційної інстанції.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена на даний час органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Слідчим у постанові про закриття кримінального провадження була надана оцінка наявності в діях нотаріуса ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, яка полягає у наступному.

Обов?язковою ознакою службового підроблення є його предмет офіційні документи. Для того, щоб той чи інший акт був визнаний документом та мав статус офіційного, він повинен відповідати низці ознак: 1) документ повинен містити певну інформацію (відомості, дані тощо); 2) ця інформація повинна бути зафіксована у тій чи іншій формі (письмовій, цифровій, знаковій) і мати певні реквізити (бланк, печатку, шав, голограму, які передбачені законом чи іншим нормативним актом; 3) інформація повинна бути зафіксована на відповідному матеріальному носії (папері, дискеті, диску, магнітній, кіно-, відео-, фотоплівці тощо) з метою її наступного зберігання, використання або розповсюдження; 4) документ повинен бути складений, засвідчений, виданий чи розповсюджений в інший спосіб службовою особою від імені державних органів, органів місцевого самоврядування, громадських організацій та об?єднань, а також підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності; 5) офіційним щодо ст. 366 КК є лише такий документ, який засвідчує факти, що мають юридичне значення, тобто такі, які породжують, змінюють чи припиняють певні правовідносини.

Об?єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Цей злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох альтернативне передбачених в ч. 1 ст.

366 КК дій: а) внесення до документів неправдивих відомостей; б) інше підроблення документів; в) складання неправдивих документів; г) видача неправдивих документів.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка цілком або частково не відповідає дійсності, до справжнього офіційного документа.

Отже, у всіх цих ситуаціях зміст справжнього документа змінюється лише частково частина відомостей у ньому відповідає дійсності, а частина має неправдивий характер. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам.

Склад злочину, описаний у диспозиції ч. 1 ст. 366 КК, є формальним, і злочин визнається закінченим з моменту вчинення однієї з зазначених у ній дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ.

Суб?єктивна сторона службового підроблення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, характеризується тільки прямим умислом, оскільки службова особа завідомо усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів.

Внесення до таких документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює, виключає склад підроблення і за наявності умов, зазначених у ст. 367 КК, може потягти за собою відповідальність за службову недбалість. Мотиви та цілі службового підроблення можуть бути різними і на кваліфікацію злочину не впливають.

Суб?єктом службового підроблення може бути тільки службова особа (див. пункти 1929 коментарю до Розділу XVII). Тому, якщо аналогічні дії вчиняє приватна особа щодо документів та інших предметів, зазначених у ст. 358 КК, а також за використання нею завідомо підробленого документа, відповідальність настає за ст. 358 КК (див. коментар до ст. 358 КК). Якщо ж приватна особа умисно сприяє службовій особі у вчиненні службового підроблення, вона має нести відповідальність за співучасть (ст.27 КК) у злочині, передбаченому ст. 366 КК

Заявницею ОСОБА_3 було повідомлено про кримінальне правопорушення за ознаками складу передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в рамках даного кримінального провадження їй не було завдано матеріальних або нематеріальних збитків, а лише стало відомо за факт можливого умисного службового підроблення нотаріусом Першої Дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 .

В провадженні ВП № 2 ДРУП №1 ГУ НП у Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000467 від 27.02.2020 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України. У вказаному кримінальному провадженні об?єктивні обставини викладені заявницею ОСОБА_3 були ідентичними викладеним обставинам у кримінальному провадженні № 0001746.

20.09.2022 року у кримінальному провадженні № 0000467 було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Вищевказану постанову в подальшому було оскаржено у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, про що постановлено ухвалу про законність прийнятого рішення про закриття. Після цього, вказану ухвалу було оскаржено в Дніпровському апеляційному суді та постановлено ухвалу справа №201/7155/22 від 18.11.2022.

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 було залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17.10.2022 про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000467 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України - залишено без змін.

При цьому суд погодився з тим, що досудовим розслідуванням порушень в діях нотаріуса ОСОБА_7 при видачі ОСОБА_6 свідоцтва на спадщину за законом, серії ННТ 325168 від 21.03.2019 року, на земельну ділянку кадастровий номер: :03:026:0046, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, не встановлено.

Порівнюючи встановлені об?єктивні обставини у кримінальних і провадженнях № 0001746 від 09.12.2022 та №0000467 від 27.02.2020 слідчий дійшов висновку, що існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Таким чином, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001746 від 09.12.2022 слідчим було встановлено, що внаслідок дій державного нотаріуса ОСОБА_7 при видачі ОСОБА_6 свідоцтва на спадщину за законом, серії ННТ 325168 від 21.03.2019 року, на земельну ділянку кадастровий номер: :03:026:0046, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, не встановлено.

Обставини кримінального правопорушення, про які заявляла ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001746 від 09.12.2022 стосуються тих самих діянь нотаріуса ОСОБА_7 , в результаті яких ОСОБА_6 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, серії ННТ 325168 від 21.03.2019 року, на земельну ділянку кадастровий номер: :03:026:0046, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та щодо яких кримінальне провадження №0000467 від 27.02.2020, закрито.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Враховуючи, що кримінальне провадження №0000467 від 27.02.2020 щодо того самого діяння, закрито, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить посилання на зміст обставин, які є підставами для її прийняття та мотивів її прийняття, належним чином обґрунтована, підстави закриття кримінального провадження відповідають вимогам закону, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та прийнятою на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин справи, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.284,303, 306, 307, 372,376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 16.12.2025 про закриття кримінального провадження N? 0001746 від 09.12.2022 за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1