Справа № 559/3128/25
Провадження № 1-кп/559/269/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000358 від 07.07.2025 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дубно Рівненської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 області, з середньою - спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, несудимого,

з участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 06.07.2025 близько 19 год. 00 хв., перебуваючи поблизу магазину «Продукти», що за адресою: вул. Залізнична, 2А, с. Підлужжя, Дубенського району, Рівненської області на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи із прямим умислом, реалізовуючи злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше ніж один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме: в ліву частину нижньої щелепи, спричинивши таким чином потерпілому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівої вушної ділянки та подвійного перелому нижньої щелепи із зміщенням.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений в судовому засіданні вину визнає повністю, фактичні обставини не оспорює. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро кається. Дав показання, що він близько 19.00 год. 06.07.2025 ішов у магазин «Продукти» в с. Підлужжя і зустрів ОСОБА_6 , якого мама (мама обвинуваченого продавчиня) вивела з магазину він був у стані алкогольного сп`яніння, очі червоні, поводив себе агресивно, обзивав маму нецензурними словами, то й ударив його один раз кулаком в щелепу. Був сам, удар наніс сам і всього один кулаком правої руки в ліву щелепу ОСОБА_6 . Той впав, потім разом з мамою його підняли і посадили на сходинку, він був у свідомості, хто викликав швидку не знає. Матеріальні збитки не відшкодовував, але готовий їх відшкодувати за свій поганий вчинок. Вибачається, кається, такого більше обіцяє не робити, треба було викликати поліцію. Якраз повернувся з бойових дій і побачив як до мами нецензурно лається ОСОБА_3 , потерпілий маму не чіпав, але в самого нерви здали і так сталось, що вдарив потерпілого. Зараз служить в в/ч НОМЕР_1 .

Потерпілий не погоджується з часом події і кількістю нанесених ударів, вказуючи, що все це розпочалось о 18.00 год., а закінчилось о 19.00 год., що від одного удару такі ушкодження отримати неможливо. В зв`язку з цим суд повністю дослідив докази в кримінальному провадженні, включно із додатками фото таблицями та відеозаписами.

06.07.2025 вже о 20:25 надійшло повідомлення від лікаря швидкої до поліції, що в 20.20 год. надавали медичну допомогу ОСОБА_6 , якого з його слів побили невідомі біля магазину «Продукти» в с. Підлужжя і якого доставили лікарню м. Дубно. Після чого було зареєстровано кримінальне провадження, створено групу слідчих та прокурорів, оглянуто місце події 06.07.2025 о 23.35 год. та зафіксовано слідові інформацію саме на порозі магазину «Продукти» в с. Підлужжя Дубенського району Рівненської області по вул. Залізнична, 2А. Змиви бурою речовини з порогу магазину та контрольні змиви визнані речовими доказами і передані в камеру зберігання поліції (а.с. 2-22 т.2).

Потерпілий ОСОБА_6 надав дозвіл поліції на доступ та вилучення його медичних документів у лікарні, а також сам надав частину медичної документації слідству (а.с. 28-33, 44-47, 54-58 т.2).

З висновку судово-медичної експертизи №81 судового експерта ОСОБА_7 встановлено, що:

- відповідно записам медичних документів у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: «Подвійний перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Забійна рана лівої вушної ділянки»;

- ці тілесні ушкодження виникли не менше ніж від одного (зважаючи на локальне розташування ушкоджень) травматичного впливу (удару) тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могли утворитись від удару ногою, рукою чи внаслідок дії іншого тупого предмету без відображення його властивостей, загалом не характерні для утворення внаслідок падіння (само падіння, падіння з прискоренням тощо), можливо в термін 06.07.2025, розглядаються в єдиному механізмі і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я;

- розташування виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень на одній частині тіла вказує на те, що взаємне розташування потерпілого та особи, яка наносила ушкодження не видозмінювалось, але могло бути будь-яким. При цьому потерпілий міг знаходитись як в горизонтальному, так і в вертикальному положенні відносно нападника, повернутим обличчям до травмую чого впливу;

- загалом механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 не суперечить механізмові, на який вказує свідок ОСОБА_8 під час проведення слідчих дій (а.с. 48-51 т.2).

Під час слідчого експерименту 09.07.2025 свідок ОСОБА_8 вказала, що до магазину прийшов невідомий чоловік, напівголий, п`яний і поводився неадекватно, кричав, лаявся, не реагував на зауваження, вона його вивела на поріг магазину, там він нецензурно лаявся і далі, а в цей час прийшов її син ОСОБА_3 , побачив це, і один раз вдарив невідомого чоловіка правим кулаком в ліву частину обличчя (показу в положенні стоячи обоє лицем до лиця, удар прямий). Бачила один раз як вдарив і той чоловік одразу впав. Показує як впав з невисоких сходів на порозі магазину на територію поряд з клумбою і частково на клумбу (ще на відео квіти прим`яті в місці падіння). Як той чоловік впав, то сказала сину, щоб не ліз і не чіпав його, підняли разом чоловіка, той посидів і пішов (а.с. 39-43 т.2).

Під час впізнання 23.07.2025 потерпілий ОСОБА_6 по фото номер 2 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка йому нанесла тілесні ушкодження 06.07.2025 о 19.00 год. (а.с. 59-62 т.2).

Під час слідчого експерименту 23.07.2025 потерпілий ОСОБА_6 показав як і де його вдарив невідомий, як впав зі сходинки і на землю (показує місце поряд з клумбою і в такому ж положенні як демонструвала свідок ОСОБА_3 ). Але загалом потерпілий розказує, що невідомий підійшов ззаду в магазині, потягнув за майку, бив, тягав по магазину, що потерпілий втратив свідомість в магазині, а невідомий витягнув його на вулицю на поріг, там бив багаторазово і по голові, і по спині. Але на уточнюючі питання слідчої показати на місці та на статистові де, як і куди його бив невідомий, показати і пояснити по суті ОСОБА_6 нічого не може. Не пам`ятає кількість ударів і куди. Потерпілий чітко пам`ятає та показує лише один удар кулаком в ліву частину обличчя, а також що вдарив його нападник, вже коли потерпілий лежав на землі (а.с. 63-67 т.2).

Під час слідчого експерименту 28.07.2025 підозрюваний ОСОБА_3 дав показання, що йшов вулицею і підійшовши ближче до магазину «Продукти» в с. Підлужжя побачив та почув як невідомий чоловік конфліктує з його матір`ю, підійшов ближче дізнатись, що сталось, а чоловік став конфліктувати і з ним. Вдарив його один раз правою рукою зігнутою в кулак в його ліву часину обличчя в районі нижньої щелепи. Невідомий впав зі сходів магазину, на яких стояв, вниз на землю. Показав на статистові положення стоячи, обличчям до обличчя удар кулаком прямий в район нижньої частини щелепи потерпілого зліва (а.с. 90-92 т.2).

Ст. 290 КПК України виконана без зауважень (а.с. 93-99 т.2).

Суд відмічає, що потерпілий ОСОБА_6 під час слідчого експерименту мав ознаки, характерні для особи, яка зловживає алкогольними напоями (змінені шкірні покрови обличчя, зовнішній вигляд і жвавість мовлення), але в залі суду він виглядає як людина, яка кілька тижнів не вживала алкогольні напої (шкірні покрови чисті, охайний зовнішній вигляд, нормальний темп мовлення).

Суд зауважує, що потерпілий пам`ятає лише один удар, але якщо цей удар потерпілому нанесено в положенні лежачи (як він показує при слідчому експерименті), то від чого він тоді впав з порогу (східців) магазину до удару? Під час слідчого експерименту потерпілий демонструє удар, коли нападник сильно нахилився вниз над напівлежачим потерпілим, але при цьому показує кулак направлений знизу вверх, тобто удар показує від нижньої щелепи вверх до лівого вуха. Такий механізм характерний для положення сточи, бо якщо нападник значно вище над потерпілим, напрям руху удару протилежний тому, що показав потерпілий, а саме: зверху вниз, тобто від вуха до щелепи. З медичної ж документації встановлено, що у потерпілого перелом нижньої частини щелепи, а не верхньої. Крім того, якщо потерпілому наносились чисельні удари і в різних місцях та при різних положеннях (стоячи - вертикально, на спині-горизонтально), то чому немає інших тілесних ушкоджень, окрім зафіксованих у медичних документах, де сліди волочіння на порозі магазину, який не прибирався до моменту огляду, бо збереглись сліди бурої речовини? Від удару бризнула кров у потерпілого, але на землі її не виявлено. Протоколом огляду місця події одразу ж 06.07.2025 сліди бурої речовини знайдено на сходах порогу магазину, а не на землі поряд і не в середині магазину. Тому удар було нанесено на вході в магазин, а не біля нього на клумбі. Водночас, версію обвинувачення про одну травматичну дію від нападника підтверджує не лише власне її визнання стороною захисту, а навіть той факт, що сам потерпілий показує на слідчому експерименті всього один удар, він розповідає про нанесення чисельних ударів у різних місцях, а конкретно демонструє нанесення одного. І це відповідає показанням під час слідчих дій свідка ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_3 .

Експерт після дослідження медичних документів та копій протоколів слідчих дій зробив висновок, що удар був один і при цьому положення нападника та потерпілого не видозмінювалось, а механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 не суперечить тому механізму, на який вказує свідок ОСОБА_8 . Проаналізувавши дослідженні докази, суд погоджується з позицією експерта. Бо хоч ОСОБА_8 і є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_3 , але її показання і демонстрація під час слідчого експерименту відповідають іншим фактичним обставинам справи, зокрема, характеру наявних тілесних ушкоджень в потерпілого. А от механізм, на який вказав сам потерпілий ОСОБА_6 під час слідчого експерименту ні, його версія фізично неспроможна, бо відрізняється характер фактично отриманих ушкоджень та слідова інформація з місця події.

Також суд зауважує, що про стан алкогольного сп`яніння потерпілого говорить під час слідчого експерименту не лише ОСОБА_3 , а також і запах алкоголю від ОСОБА_6 відмічають у медичній документації лікарі травмпункту КНП «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради при першому ж огляді 06.07.2025.

Після дослідження письмових доказів потерпілий заявив, що більше не оспорює фактичні обставини, бо в нього епілепсія, через яку має ІІІ групу інвалідності, він був у стані алкогольного сп`яніння тоді і міг сплутати, а пам`ятає лише один удар в нижню частину щелепи від ОСОБА_3 . Вже в 20.20 год. його забрала швидка, то подія і була біля 19.00 год. Тож, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 дав вищезазначені показання, а також що це було 06.07.2025 увечері в с. Підлужжя біля магазину. Втратив свідомість вже трохи в стороні, а потім його забрала швидка в лікарню. Був перелом зі зміщенням. Удар наносила одна людина ОСОБА_3 , який в залі, він вибачився перед ним, але має до нього матеріальні претензії. Сам перебував у стані алкогольного сп`яніння в той час події, пив до обіду, горілку, п`є алкоголь час від часу, але останні тижні ні, лікувався, а також перебуває на обліку в психіатра в зв`язку з епілепсією.

Після чого сторона обвинувачення відмовилась від допиту свідка ОСОБА_3 у залі засідань, а сторона захисту від початку визнавала всі фактичні обставини справи.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що за ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Також враховуються дані про особу винного, який несудимий, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, має міцні соціальні зв`язки, зареєстрований з матір`ю та неповнолітніми братом і сестрою, за місцем проживання характеризується винятково позитивно. В досудовій доповіді органу пробації відмічено, що в ОСОБА_3 хороші стосунки з близькими, боргів не має, є позитивні плани на майбутнє, що шкодує про вчинене, зроблено висновок, що обвинувачений має середні ризики небезпеки для суспільства та повторності вчинення кримінального правопорушення, і що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства лише з одним додатковим обов`язком не виїжджати за межі України без погодження. ОСОБА_3 є діючим військовослужбовцем, за місцем служби характеризується винятково позитивно, має статус учасника бойових дій, нагороджений відзнакою «35 Окрема бригада морської піхоти ім. контр-адмірала М. Остроградського «За штурм», згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2024 №519 відзначений почесним нагрудним знаком «Золотий хрест» (а.с. 18-23, 39-44 т.1, 69-79 т.2).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вагомий вклад в обороноздатність України та проявлену мужність у відсічі агресора. Обтяжуючі обставини відсутні (суд не визнає обтяжуючою обставиною вчинення правопорушення відносно особи з інвалідністю, оскільки через поведінку самого потерпілого, що полягала в порушення громадського порядку в стані з ознаками алкогольного сп`яніння, стороння особа не могла зрозуміти, що потерпілий має певні проблеми зі здоров`ям, а також про обтяжуючу обставину не вказано в обвинувальному акті).

Беручи до уваги все зазначене в сукупності, суд вважає, що обвинувачений повинен понести кримінальну відповідальність за вчинене на мінімальній межі санкції ч.1 ст. 122 КК України. Однак, виправні роботи та обмеження волі, що передбачені ч.1 ст. 122 КК України, як вид покарання не можуть бути застосовані до ОСОБА_3 , бо він має статус військовослужбовця, а в умовах воєнного стану обмеження волі до мобілізованих практично не виконуються, в зв`язку з відсутністю умов. Тож, суд висновує, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в виді мінімальних позбавлення волі за ч.1 ст. 122 КК України зі звільненням з іспитовим строком за ст. 75 КК України, з покладанням обов`язків, в тому числі запропонованого додаткового органом пробації, згідно ст. 76 КК України. Поки ОСОБА_3 матиме статус військовослужбовця, то за ним нагляд здійснюватиме командир відповідної військової частини, а в разі припинення військової служби, цю функцію виконуватиме уповноважений орган пробації за місцем проживання. Саме таке покарання є справедливим і відповідає меті покарання згідно ч.2 ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.75, 76, ч.1 ст.122 КК України, ст.100, 124, 366-371, 373-376,ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік із покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Згідно ч.4 ст. 7 КК України нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, під час проходження військової служби здійснювати командиром військової частини, а в разі звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Речові докази в справі: змиви сліду речовини бурого кольору з поверхні сходів №1, №2, зразки контрольних змивів з поверхні сходів №1, №2, що в Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області, - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, потерпілому, обвинуваченому та захиснику повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1