УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000131 внесеного до ЄРДР 25.07.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майор юстиції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000131 від 25.07.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 липня 2025 року приблизно о 05 год. 00 хв., перебуваючи на залізничному перегоні «Гайсин-Ситківці» (на відрізку «110 км ПК 4) Жмеринського регіону служби роботи станцій регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» по вулиці Миколаївська в м. Гайсин Вінницької області, громадянин України ОСОБА_6 на виконання завдання невстановленої особи, незважаючи на вищенаведені обставини триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, діючи умисно, на шкоду Україні, з метою ослаблення держави, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається особовий склад, військова техніка та озброєння, які необхідні Збройним Силам України, що здійснюють відсіч збройної агресії Російської Федерації, вчинив підпал залізничної релейної шафи за наступних обставин.

Так, орієнтовно у липні 2025 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, перебуваючи у м. Гайсин Гайсинського району Вінницької області громадянин України ОСОБА_6 отримав від невстановленого представника Російської Федерації пропозиції вчинення підпалів об`єктів, які мають важливе народногосподарське або оборонне значення, з метою ослаблення держави, дестабілізації суспільно-політичної обстановки та залякування місцевого населення, за грошову винагороду, на що останній надав добровільну згоду.

Зокрема, ОСОБА_6 з метою реалізації вказаного злочинного умислу та на виконання домовленостей із невстановленим представником Російської Федерації, обрав за допомогою картографічного інтернет-сервісу релейну шафу біля залізничного переїзду по вул. Миколаївська в м. Гайсин Гайсинського району Вінницької області для здійснення її підпалу.

В свою чергу, приблизно о 20 год. 00 хв. 24 липня 2025 року ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, перебуваючи на АЗС «Окко», що розташована за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Гайсин, вул. Центральна, 130, де придбав бензин «А-95» в кількості 2 літри в пластмасову тару, для вчинення запланованого підпалу, яку переніс та зберігав за місцем свого проживання.

На наступний день, 25.07.2025 ОСОБА_6 взявши із собою 2 літри бензину в пластмасовій тарі, вирушив пішком до вказаної вище залізничної релейної шафи, розташованої на залізничному перегоні «Гайсин-Ситківці» (на відрізку «110 км ПК 4) Жмеринського регіону служби роботи станцій регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» по вулиці Миколаївська в м. Гайсин Вінницької області.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, 25 липня 2025 року, орієнтовно о 05 год. 00 хв., ОСОБА_6 облив вказану релейну шафу бензином та підпалив запальничкою. Одразу після вказаних дій ОСОБА_6 зробив відеозапис горіння вказаної релейної шафи.

Після підпалу вказаної релейної шафи, що є об`єктом критичної інфраструктури, ОСОБА_6 , з метою уникнення викриття та притягнення до кримінальної відповідальності, залишив місце вчинення злочину, а відео описаного підпалу релейної шафи, завершуючи реалізацію кримінально протиправного умислу, з метою підтвердження вчинення описаних діянь надіслав невстановленому представнику Російської Федерації. Після цього, на криптогаманець TYi3SCvaRbAB8EX&R9GUAAeqrt3fq9UPHf від невстановленої особи надійшли грошові кошти в сумі 65 USDT, які в подальшому 25.07.2025 о 13 год. 25 хв. ОСОБА_6 вивів на свій картковий рахунок АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , власником якої є, в сумі 2632 грн.

ОСОБА_6 25.07.2025, у відповідності до вимог КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, тобто, вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами.

Підставою продовження застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, які згідно із ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , має високу суспільну небезпечність як злочин проти основ національної безпеки України, й останній усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому злочині, а саме: позбавлення волі на тривалий строк;

- незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілих, експерта, оскільки згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 матиме можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, експерта, який проводив судову експертизу у даному кримінальному провадженні;

- вчинити інші кримінальні правопорушення подібного характеру, враховуючи обставини інкримінованого злочину, в якому він підозрюється, що вказує на схильність до вчинення дій, спрямованих проти національної безпеки України, допомогу державі-агресору (диверсійна діяльність). Ідеологічні мотиви, тобто, свідомо обрана позиція під час збройної агресії проти України, можуть стати підґрунтям для вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі у співпраці із ворогом у період війни, яка триває;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зокрема, враховуючи вік підозрюваного, ОСОБА_6 має можливість проживати в будь-якій частині України або безперешкодно виїхати за кордон.

У зв`язку із наведеним, а також те, що строк дії ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2025 спливає 22.09.2025, а раніше заявлені ризики продовжують існувати, виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , тому слідчий просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки заявлені ризики не зменшилися.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 25.07.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

В рамках вказаного провадження ОСОБА_6 25.07.2025, у відповідності до вимог КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, тобто, вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2025 до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання, підозра щодо вчинення ОСОБА_6 та його причетність до інкримінованого кримінального правопорушення доведена, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.

В судовому засіданні прокурором доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що підозрюваному відомі персональні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що останній може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для обвинуваченого, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Саме тому однією з цілей продовження запобіжного заходу є зведення до мінімуму можливостей ОСОБА_6 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав підозрюваного.

Враховуючи обставини вчиненого злочину та антиукраїнську позицію підозрюваного, існують підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані прокурором та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 25.07.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 25.11.2025.

Таким чином, враховуючи обставини та тяжкість вчинення кримінального правопорушення, характеризуючі дані підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, в період дії воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого доцільно задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 16.11.2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя