Справа № 138/215/26
Провадження №:1-кс/138/94/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 , яка подана від його імені та імені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про отримання інформації,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області за допомогою підсистеми ЄСІКС «Електронний суд» надійшла вказана вище скарга, яка була сформована 27.01.2026.

Скарга мотивована тим, що 14.01.2026 на електронну адресу скаржника отримано відповідь заступника керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури зі змісту якої слідує, що заява про отримання інформації щодо підслідності кримінального провадження №0000048 фактично не була розглянута, оскільки отримана 14.01.2026 відповідь не стосується предмета звернення. Вказана відповідь є протиправною та такою, що свідчить про бездіяльність прокурора.

Зважаючи на викладене, в скарзі порушується питання про: визнання протиправною бездіяльність прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про отримання інформації; зобов`язання надати інформацію; визнання отриманої 14.01.2026 відповіді неналежним виконання вимог ст.220 КПК України.

Ознайомився зі змістом скарги та доданими до неї документи, слідчий суддя дійшла висновку, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У відповідності до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого: бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Лише якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, у скарзі стверджується факт того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Могилів-Подільської окружної прокуратури із клопотанням про надання інформації щодо підслідності кримінального провадження №0000048.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що у скарзі відсутні відомості про дату звернення вказаних вище осіб із зазначеним клопотанням. Так само відсутні і копія самого клопотання про надання інформації, з якої можливо було би встановити дату звернення до прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Таким чином, за відсутності будь-якої інформації щодо дати звернення із клопотанням про надання інформації слідча суддя фактично позбавлена можливості з`ясувати час початку вчинення бездіяльності.

Разом з тим, в скарзі також стверджується та обставина, що відповідь заступника керівника Могилів-Подільської окружної прокуратурина вказане вище клопотання отримано саме 14.01.2026 на електронну адресу. Тобто, навіть якщо рахувати строк початку бездіяльності з дати отримання відповіді, десятиденний строк на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи Могилів-Подільської окружної прокуратури розпочався ще 14.01.2026 та відповідно закінчився ще 23.01.2026, оскільки строк обчислюється саме з моменту, а не з дня вчинення бездіяльності, яка в даному випадку є предметом оскарження. Не зважаючи на це скарга подана до суду лише 27.01.2026, тобто з пропуском строку на її подання.

Такий висновок ґрунтується на положеннях ч.1 ст.304 КПК України, яка не пов`язує початок перебігу строку на подання скарги на бездіяльність з моменту отримання відповідної відповіді у формі листа, а лише у випадку оформлення рішення у виді постанови такий строк розпочинається з дня отримання такої постанови, але в такому випадку мова уже може йти про оскарження рішення, а не бездіяльності.

Пунктом 3 частини 2 статті 304 КПК України чітко визначено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Клопотання про поновлення пропущеного строку не подавалось так, як і не зазначено про будь-які причини, які стали підставою для пропуску такого строку, що в свою чергу позбавляє слідчого суддю вирішити питання про його поновлення.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230). Зокрема, обов`язковому дотриманню підлягає застосування процесуальних повноважень вищими судовими інстанціями з позицій передбачуваності (прогнозованості) з точки зору учасників справи (рішення у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 41, «Мельник проти України», заява № 23436/03, п. 26).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Крім того, зі змісту поданої до суду відповіді за підписом заступника керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури №02.53-544ВИХ-26 02.53-1-21 слідує, що вона датована 23.01.2026, тоді як в скарзі стверджується про те, що відповідь яка є предметом оскарження отримано задовго до складення зазначеної відповіді, а саме ще 14.01.2026. Також, в прохальній частині самої скарги міститься вимога про те, щоб слідчий суддя вказав про те, що відповідь, отримана саме 14.01.2026 є неналежним виконанням вимог. 220 КПК України. Тобто, до скарги фактично не додано того документу, про який неодноразово зазначено в змісті самої скарги та який і є предметом оскарження.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя дійшла висновку, що оскільки скарга подана до суду з пропуском строку на її подання, що встановлений ч.1 ст.304 КПК України, та те, що не порушується питання щодо поновлення цього строку і в скарзі не зазначено про будь-які обставини, що стали причиною для пропуску такого строку, то таку скаргу слід повернути, особі яка її подала.

Крім того, згідно п. 1 ч. 2 ст.304 КПК України скарга повертається особі, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи положення закону, до початку розгляду скарги слідчий суддя повинен переконатися, що скарга подана саме особою, яка має таке право.

Аналізуючи положення Глави 26 КПК України та загальні засади кримінального провадження, слідує, що скарга може бути подана як у паперовому виді, і відповідно має бути скріплена особистим підписом (підписами) особи, яка її подає, так і в електронному виді через «Електронний суд» з обов`язковим накладенням кваліфікованого електронного підпису. Також, скарга може бути подана і через представника, який повинен надати суду свої повноваження.

Як уже зазначалось вище, дана скарга на бездіяльність прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури була подано лише ОСОБА_2 за допомогою підсистеми ЄСІКС «Електронний суд», однак, як слідує зі змісту скарги скаржниками у ній також зазначені і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Разом з тим, слідчий суддя не може вважати, що дані особи підписали скаргу, оскільки відсутні відомості про її підписання за допомогою кваліфікованого електронного підпису зазначених осіб. Натомість з автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» слідує, що така підписана лише електронно-цифровим підписом ОСОБА_2 .

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що законодавець не прирівняв сканований підпис чи його ксерокопію до власного підпису особи. Скарга, яка не скріплена підписом особи від імені якої вона складена та подана не підлягає розгляду, оскільки не підтверджено волевиявлення цієї особи на вчинення такої дії.

При цьому, будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 має право представляти інтереси ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до скарги не додано.

Враховуючи наведене вище, слідча суддя позбавлена можливості перевірити право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від імені яких, в тому числі, подано скаргу, на оскарження бездіяльності прокурора.

Так, як скарга подана не лише від особи, яка її особисто підписали електронно цифровим підписом, але і від імені інших осіб, яких він не уповноважені представляти, то вказана обставина також є підставою для повернення скарги, в частині вимог від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Як слідує з єдиного реєстру судових рішень, про недопущення подібних звернень до суду неодноразово зазначав Вінницький апеляційний суд в ухвалах від 16.04.2024 у справі №138/976/24 (провадження 11-сс/801/301/2024) та від 22.04.2024 у справі №138/888/24 (провадження 11-сс/801/300/2024) ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/118509839 та https://reyestr.court.gov.ua/Review/118552597), від 23.01.2025 у справі №138/70/25 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124651402).

Крім того, оскільки скарга разом з доданими до неї документами подана через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» та ОСОБА_2 надано згоду на отримання процесуальних документів в електронній формі в цьому кримінальному провадженні на його офіційну електронну адресу в ЄСІКС (відповідно до ч.2 ст.35, ч.1 ст.136 КПК України), то в паперовому виді вказані документи скаржнику не повертаються.

Керуючись ст. 35, 136, 220, 303-304, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Повернути скаргу скаргу ОСОБА_2 , яка подана від його імені та від імені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури, яка полягає у не розгляді клопотання про отримання інформації.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати ОСОБА_2 за допомогою підсистеми ЄСІКС «Електронний суд».

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1