Провадження № 1-кс/592/7736/25
УХВАЛА

25 листопада 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

25.11.2025 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 .

Адвокат через електронний кабінет звернувся зі скаргою та просить зобов`язати відповідних осіб Сумського РТЦК припинити незаконне утримання ОСОБА_3 та надати інформацію про мобілізацію останнього, зобов`язати органи досудового розслідування внести відомості до ЄРДР про незаконне позбавлення волі.

Вимоги мотивує тим, що з 22.11.2025 ОСОБА_3 незаконно утримується у ІНФОРМАЦІЯ_1 без оформлення протоколу. З ним також немає зв`язку.

Разом з цим адвокат вважає, що скарга належить до розгляду слідчого судді у порядку визначеному ст. 206 КПК України.

Для цього слід врахувати наступне.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 6 ч.1 ст.3 КПК України досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Згідно ч. 1 ст. 4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального провадження.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

На підставі комплексного аналізу наведених положень Кодексу констатую, що слідчий суддя суду першої інстанції здійснює повноваження судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_3 нібито затриманий та утримується ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На це слід зазначити наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними відповідними Указами Президента України які затверджені відповідними Законами України), з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 3.03.2022 № 2105IX (зі змінами, внесеними відповідними наступними Указами Президента які затверджені відповідними Законами України) в Україні оголошено мобілізацію, яка діє на час постановлення ухвали.

Згідно з 5 ч. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з 3 ч. 28 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП), Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з абзацу 9 п. 15 Постанови КМУ 16.05.2024 № 560 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» Керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та Севастопольського міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних, звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже наведеними нормами регулюються питання повноважень ТЦК та СП при здійсненні владних повноважень з організації державної політики під час мобілізації. При здійсненні таких повноважень ТЦК та СП вживають заходів до затримання осіб які вчинили правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з цим ТЦК та СП не наділені повноваженнями органів досудового розслідування, як сторони кримінального провадження у розумінні п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Таким чином скарга полягає у оскарженні дії органу державної влади у сфері здійснення владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зазначених положень закону вбачається, що події про вирішення яких заявляє адвокат відносяться до юрисдикції адміністративного суду.

З наведеного вбачається, що розгляд скарги не відноситься до повноважень слідчого судді та не підлягає розгляду у порядку визначеному ст. 206 КПК України.

Щодо внесення відомостей до ЄРДР то адвокату слід керуватися положеннями ст. 214 КПК України щодо подачі заяви до органів досудового розслідування або прокурора. Матеріали провадження не містять пояснень дій які можуть бути оскаржені згідно з ст. 303 КПК України.

На підставі зазначеного слід відмовити у відкриття провадження за скаргою.

Керуючись ст. 2, 3, 206 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_4