У Х В А Л А

/про накладення арешту на майно/

23.12.2025 м. Львів

Слідча суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000932 від 21.12.2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання старший слідчий покликається на те, 20.12.2025 року до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 спричинив тілесні ушкодження працівнику УПП у Львівській області ОСОБА_8 під час виконання службових обов?язків в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

21.12.2025 в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України затримано ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході особистого обшуку останнього було вилучено мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено у спец пакет NPU 5081034 та опечатано.

21.12.2025 постановою слідчого вище зазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні N?0000932 від 21 грудня 2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У разі не застосування арешту майна, яке було виявлено та вилучено під час проведення оглядів місця події за вказаними адресами призведе до приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування чи передачі майна.

У судовому засіданні прокурор про арешт майна підтримав, просить таке задовольнити.

Захисник та підозрюваний щодо клопотання про арешт майна заперечили.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшла до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, 03.11.2025 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 345 КК України (кримінальне провадження №№0000932), яке розпочато на підставі повідомлення про те, що ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 спричинив тілесні ушкодження працівнику УПП у Львівській області ОСОБА_8 під час виконання службових обов?язків в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

З протоколу затримання від 21.12.2025 вбачається, що в ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» який поміщено у спец пакет NPU 5081034 та опечатано.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій, як наслідок необхідно накласти арешт на вилучене майно, яке є речовим доказом, з метою його збереження.

З долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування від 21 грулня 2025 року встановлено, що мобільний телефон марки «Samsung» який поміщено у спец пакет NPU 5081034 та опечатано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000932 від 21.12.2025 року.

Згідно з п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У встановлений КПК України строк слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1) ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини і факти, викладені у матеріалах клопотання про арешт майна, можуть бути перевірені лише у ході розслідування кримінального провадження №0000932 від 21.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя дійшла висновку, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і не застосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також те, що має значення речового доказу, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням це доведено в судовому засіданні, а тому клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000932 від 21.12.2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме на мобільний телефон марки «Samsung» який поміщено у спец пакет NPU 5081034 та опечатано.

???Заборонити на термін накладення арешту відчуження (реалізацію), фізичним та юридичним особам вказаного майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

В порядку ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 11:50 год. 26.12.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1