Справа № 740/2745/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/212/26
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у місті Чернігові у порядку письмового провадження матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.11.2025, якою відмовлено у клопотанні про скасування арешту майна.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 листопада 2025 року відмовлено у клопотанні ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 27 грудня 2012 року.

Відмовляючи у клопотанні ОСОБА_6 про скасування арешту майна суд дійшов переконання про недоведеність наявності правових підстав для скасування арешту з майна ОСОБА_6 , оскільки ним не надано доказів, що потреба у цьому на даний час відпала, і збитки потерпілому відшкодовані, а відтак і що завдання кримінального провадження досягнуті в повній мірі.

Не погодившись з рішенням місцевого суду представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати арешт відносно належного ОСОБА_6 майна накладеного ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.06.2013 року.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.12.2015 та ухвала Апеляційного суду Чернігівської області від 02.03.2016 кваліфікують дії ОСОБА_6 за статтями, які не містять призначення покарань у виді конфіскації майна. За ч.3 ст. 209 КК України, яка передбачала конфіскацію майна ОСОБА_6 було виправдано. Таким чином підстави арешту майна, які враховувались при застосуванні арешту слідчим суддею ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.06.2013, відпали.

Вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що в межах даного кримінального провадження було накладено арешт на майно ОСОБА_6 з метою забезпечення цивільного позову, оскільки ПАТ АКБ «Київ» не заявляв клопотання в межах цивільного позову, про його забезпечення шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_6 .

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02.03.2016 вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.12.2015 в частині солідарного стягнення на користь ПАТ АКБ «Київ» завданих збитків скасовано, а справу в цій частині повернуто для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вважає, що оскільки арешт на майно ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження накладався виключно з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання та не стосувався цивільного позову, він перестав бути актуальним з моменту винесення виправдувального вироку в частині статті яка передбачала конфіскацію майна. Вказує, що даний арешт не має жодних відносин до цивільного позову ПАТ АКБ «Київ» до ОСОБА_6 в порядку цивільного судочинства.

Також зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних належних доказів щодо рішення по цивільному позову, яке б унеможливлювало б скасування арешту по даному кримінальному провадженню.

Від прокурора та адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 надійшли заяви про розгляд даного провадження без їх участі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України регламентує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує інші (аніж ті, що зазначені п.п.1-134 ч.1 ст.537 КПК України) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До таких питань належать і питання про долю речових доказів та заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, якщо їх не вирішено вироком суду.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17.06.2013 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що накладення арешту зумовлена необхідністю проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, із з`ясуванням питань про причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення та забезпечення можливої конфіскації майна.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.12.2015 ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст.222 та ч.2 ст.364-1 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.222 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 170000 гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 (два) роки. На підставі ст.49 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначення покарання у зв`язку із закінченням строків давності; за ч.2 ст.364-1 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 роки; ухвалено строк відбування покарання відлічувати з часу фактичного затримання та виправдано за ч.1 ст.366, ч.3 ст.209 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02.03.20216 вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.12.2015 в частині призначення покарання та речових доказів змінено, а в частині вирішення цивільного позову скасовано. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України (у редакції Закону № 4025 від 15 листопада 2011 року) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 255 000 грн на користь держави з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, строком на 2 роки. Рішення в частині солідарного стягнення на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» 24 854 678 грн 19 коп. завданих збитків скасовано, а справу в цiй частині повернуто для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Верховного Суду від 19.04.2018 судові рішення попередніх інстанцій залишено без змін.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта з приводу того, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що в межах даного кримінального провадження було накладено арешт на майно ОСОБА_6 тільки з метою забезпечення цивільного позову, оскільки як було вже досліджено судом першої інстанції, слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що накладення арешту зумовлено необхідністю проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, із з`ясуванням питань про причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення та забезпечення можливої конфіскації майна.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 02.03.2016 року рішення в частині солідарного стягнення на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» 24 854 678 грн 19 коп. завданих збитків скасовано, а справу в цiй частині повернуто для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що жодних даних про результати судового розгляду заявлених у тому числі до ОСОБА_6 майнових вимог на суму 24 854 678 грн. 19 коп для стягнення як збитків від злочину матеріали справи не містять.

Оскільки цивільний позов був заявлений у кримінальному провадженні, і обгрунтовувався заподіянням банку збитків у тому числі ОСОБА_6 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а однією з підстав арешту майна процесуальним законом визначено забезпечення відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, тоді як матеріали кримінального провадження не містять доказів відшкодування ОСОБА_6 таких збитків, місцевий суд дійшов висновку, з яким також погоджується апеляційний суд про недоведеність наявності правових підстав для скасування арешту з майна ОСОБА_6 , позаяк ним не надано доказів, що потреба у цьому на даний час відпала, і збитки потерпілому відшкодовані, а відтак і що завдання кримінального провадження досягнуті в повній мірі.

На підставі того, що матеріали даного провадження не містять даних з приводу відмови в цивільному позові або залишення його без розгляду і стороною захисту доказів того, що ОСОБА_6 було відшкодовано збитків у порядку цивільного судочинства не надано, то колегія суддів не вбачає підстав для скасування даного арешту майна.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції з тим, що особа, яка заявила клопотання про скасування арешту майна, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші зазначені в апеляційні скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну рішення суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищезазначене, оскаржена ухвала є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 406, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.11.2025, якою відмовлено у клопотанні ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 27 грудня 2012 року - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4