Провадження № 1-кс/344/6516/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , про продовження строків тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000461 від 24.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , братами та батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з липня 2022 року проживає за адресою АДРЕСА_1 .

В один із днів літа 2022 року, у денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи, а саме своєї рідної доньки ОСОБА_7 , яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди;

Реалізовуючи свої злочинні наміри, будучи особою на яку поширюється дія ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», порушуючи його вимоги, діючи з прямим умислом спрямованим на вчинення сексуального насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом малолітньої особи на статеву свободу та статеву недоторканість, користуючись відсутністю специфічного життєвого досвіду потерпілої (зокрема, в інтимних питаннях), у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір та перебувала в безпорадному стані, використовуючи свою значну фізичну перевагу, вчиняючи психологічний тиск та діючи умисно, ОСОБА_4 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_7 з використанням своїх геніталій.

У подальшому з літа 2022 року по липень 2025 року ОСОБА_4 діючи за аналогічних обставин, за тією ж адресою, неодноразово вчиняв дії сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло малолітньої доньки ОСОБА_7 до моменту повідомлення останньої органи поліції про його незаконні дії.

24 липня 2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цього ж дня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

25 липня 2025 року Івано-Франківським міським судом ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22.09.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

22 вересня 2025 закінчується двох місячний строк запобіжного заходу, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно завершити проведення призначених експертиз, а саме: амбулаторної психолого-психіатричної експертиз неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , огляд експертами якої відбудеться 18.09.2025 року, та молекулярно-генетичних експертиз. Після завершення експертиз необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів, які матимуть важливе значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, а виконання даних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення й об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи у двох місячний термін досудового розслідування є те, що речові докази та матеріали кримінального провадження почергово надсилаються на проведення різного роду судових експертиз.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки йому потрібне лікування.

Захисник також просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

25 липня 2025 року Івано-Франківським міським судом ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22.09.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

22 вересня 2025 закінчується двох місячний строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4

19 вересня 2025 року Івано-Франківським міським судом продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 6 місяців, тобто до 24 січня 2026 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 152 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання завершити досудове розслідування у строк до 22 вересня 2025 не представляється можливим, оскільки необхідно завершити проведення призначених експертиз, а саме: амбулаторної психолого-психіатричної експертиз неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , огляд експертами якої відбудеться 18.09.2025 року, та молекулярно-генетичних експертиз. Після завершення експертиз необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів, які матимуть важливе значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, а виконання даних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення й об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи у двох місячний термін досудового розслідування є те, що речові докази та матеріали кримінального провадження почергово надсилаються на проведення різного роду судових експертиз.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі у разі доведення його вини вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі за межі території України. Також підозрюваний є батьком п`яти дітей у зв`язку із чим для нього не буде жодних перешкод для перетину Державного кордону України;

п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. 3 незаконно впливати на потерпілу, свідків, шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ніде не працює, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність такого ризику вказують обставити вчиненого кримінального правопорушення, яке розслідується у цьому кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: довідкою щодо проходження процедури психодіагностичного обстеження потерпілої ОСОБА_7 , допитом неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 , висновком судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків, протоколом проведення обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 152 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

При продовженні запобіжного заходу слід врахувати, що ОСОБА_4 , вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, із застосуванням насильства або погрозою його застосування не працює, постійного джерела доходів не має, вважаю, що розмір застави слід не визначати.

Слідчим суддею не встановлені обставини для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 17 листопада 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 17 листопада 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали буде оголошено 22 вересня 2025 року о 16.10 год.