ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/21905/25

Провадження № 1-кп/522/3303/25

03.11.2025 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0001070 від 10.08.2025 відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.07.2024 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185КК України до позбавлення волі на строк 5 років, згідно зі ст. 75 КК іспитовий строк - 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи у період дії воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України N?64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 N?2102-IХ вчинив кримінальне

правопорушення за наступних обставин. Так, 22.07.2025 близько 12:42 години, ОСОБА_4 , перебував біля будинку N?101 по вул. Успенській у м. Одесі, де на той момент навпроти даної будівлі знаходився припаркований біля дерева велосипед марки AL 27.5

«Formula THOR 1.0 AM DD рама-19» 2020 серебристо-чорного кольору з червоними стрічками вартістю 8163,86 грн., що належить на підставі права приватної власності ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів. Оглянувши вищевказаний велосипед, ОСОБА_4 визначив його безпосереднім об?єктом свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що власник велосипеду не бачить момент крадіжки, а також розуміючи, що його дії залишаються непомітними для інших осіб у зв?язку з їх відсутністю, ОСОБА_4 підійшов до велосипеду, переконавшись в тому, що його дії продовжують носити таємний характер, взявся своїми руками за руль велосипеда, після чого сів на, нього та покинув місце вчинення крадіжки, розпорядившись в подальшому велосипедом на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 8163,86 грн.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням визнав у повному обсязі. Підтвердив, що обставини викладені у обвинувальному акті повністю відповідають фактичним обставинам справи та не оспорюються ним. Від дачі більш детальних показань щодо обставин події обвинувачений відмовився, при цьому заявив про щире каяття у вчиненому.

Переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого та розумінні ним змісту обставин подій та пред`явленого йому обвинувачення, за відсутності заперечень збоку учасників судового провадження, з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено їх дослідженням документами кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченого і вирішення процесуальних питань. При цьому, судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При прийняті рішення щодо обсягу дослідження доказів, суд також врахував висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, викладений у постанові від 25.06.2024 справа №167/871/23, з якого слідує, що суд має право не досліджувати докази та розглянути кримінальне провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК (скорочене судове слідство), без отримання показань обвинуваченого (відмова від давання показань), якщо під час встановлення особи обвинуваченого та роз`яснення суті обвинувачення, судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє, в чому його обвинувачують, повністю визнає себе винним та щиро розкаюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, згоден.

З огляду на зазначене, з урахуванням позиції обвинуваченого, суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, вчинення останнім кримінального правопорушення за встановлених судом обставин та кваліфікує його дії: за

- ч. 4 ст. 185 КК України, як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Відомостей, які б вказувати на неосудність або обмежену осудність обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 65 КПК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при визначені виду та міри покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться за ч. 4 ст. 185 КК України - до тяжких злочинів, вік та стан здоров`я обвинуваченого, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра - не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає - щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2024 за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 3 роки, та вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання останньому підлягає призначенню, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком, не відбутого покарання за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 19.09.2025, дати обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2025. При цьому, згідно з ч.5 ст. 72 КК України, обвинуваченому підлягає зарахуванню у строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 19.09.2025 до дати набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, відповідає одному дню позбавленню волі.

Керуючись положеннями ст. ст. 176-178, 183, 197, 199,374 КПК України, суд, вважає за необхідне, задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не пред`являвся.

Питання речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема: диск формату DVD-R з відеозаписами з приміщення будинку № 23 по вул. Пантелеймонівська, м. Одеса, у кількості 1 шт., слід зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 118, 124, 174, 176-178, 183, 197, 199, 349, 368, 370, 373, 374, 376,377, 392, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2024 у виді позбавлення волі на строк 1 місяць та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.09.2025.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 19.09.2025 до дати набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, відповідає одному дню позбавленню волі.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - продовжити, до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі:

- диск формату DVD-R з відеозаписами з приміщення будинку АДРЕСА_2 , у кількості 1 шт., - зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1