У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/3253/25

Провадження № 1-кс/348/645/25

23 грудня 2025 року слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000145,

інші учасники: представник заявника, ОСОБА_4 ,

дізнавач, ОСОБА_5 ,

встановила:

22.12.2025 сторона заявника звернулася зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000145, а саме: просять скасувати постанову від 25.11.2025 про закриття кримінального провадження №0000145, оскільки у ході досудового розслідування неповно досліджено всі обставини завдання заявнику тілесних ушкоджень, внаслідок чого дізнавач прийшов до неправильного висновку щодо відсутності складу кримінального правопорушення.

Представник заявника зазначив, що заявнику були завдані легкі тілесні ушкодження, внаслідок умисних дій ОСОБА_6 , а тому винесена постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.

Дізнавач пояснила, що відповідно до висновку експерта тілесні ушкодження у заявниці виникли раніше ніж відбулася подія, а також дії ОСОБА_6 по відношенню до заявника не були умисними, що свідчить про правомірне винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги в залежності від предмету оскарження чітко визначені у ч.2 ст.307 КПК України, зокрема: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що постановою дізнавача від 25.11.2025 було закрито кримінальне провадження №0000145у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки дізнавач дійшов висновку, що з пояснень заявника можна зрозуміти, що ОСОБА_7 не мав умислу на заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення /час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що дізнання у кримінальному провадженні №0000145, проводили за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У ході здійснення кримінального провадження, допитали потерпілу, свідків, дослідили відеозапис з місця події, провели експертизу щодо встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої, часу та механізму їх завдання.

Матеріали кримінального провадження спростовують твердження дізнавача щодо завдання потерпілій тілесних ушкоджень раніше ніж відбулася подія, оскільки у висновку експерта вказано, що частина наявних у потерпілої тілесних ушкоджень була їй завдана у часовому проміжку, в який відбувалися зафіксовані на відеозаписі події. Крім цього, локалізація цих ушкоджень відповідає діям, які були зафіксовані на відео.

У ході розгляду скарги було також встановлено, що потерпіла має інший відеозапис події, про наявність якого вона зазначала у заяві від 22.10.2025, однак такий відеозапис не було долучено до матеріалів кримінального провадження з причин, які дізнавач не могла пояснити. Те що, потерпіла також фіксувала події на відео видно і з відеозапису, який наявний у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, при закритті кримінального провадження дізнавач не виконав вимоги ст.91 КПК України. Повне та об`єктивне розслідування кримінального провадження не проведено, оскільки під час досудового розслідування не вжито вичерпних заходів для всебічного, повного і об`ктивного дослідження та встановлення усіх обставин, за результатами чого було зроблено висновки, що не відповідають доказам, які були зібрані у ході дізнання.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що в даному випадку висновок про відсутність складу кримінального правопорушення зроблений дізнавачем передчасно. У зв`язку з наведеним слідчий суддя доходить висновку, що скаргу слід задовольнити а оскаржувану постанову скасувати.

Керуючись ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000145,винесену 25.11.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1