УХВАЛА

05 січня 2026 року

м. Київ

справа № 1-1099/11

провадження № 13-104зво25

Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву захисника ОСОБА_2 про перегляд вироку Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2016 року, ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2018 року, постановлених щодо ОСОБА_3 , з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом,

в с т а н о в и в:

Як убачається з наявних у Верховному Суді матеріалів, за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року засуджено: ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 2 ст. 121 КК України до покаранняу виді позбавлення волі на строк 9 років; за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК України до покаранняу виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 11 квітня 2016 рокувирок щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишив без зміни.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2018 року вищевказані судові рішення щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишено без зміни, а касаційні скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_2 - без задоволення.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі (далі - ЄСПЛ) «Панкратьєв проти України» (зава № 36459/19) від 06 листопада 2025 року констатовано порушення Україною пункту 1 та підпункту «с» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у зв`язку з порушенням права заявника на правову допомогу та пункту 1 статті 6 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю провадження.

Посилаючись на вказане рішення ЄСПЛ, захисник ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд вироку Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2016 року, ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2018 року, постановлених щодо ОСОБА_3 з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, в якій просить скасувати зазначені вище судові рішення та закрити справу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом є підставою для перегляду судових рішень у порядку виключного провадження.

Зміст заяви відповідає вимогам ст. 462 КПК України, заява подана з дотриманням порядку, передбаченого ч. 3 ст. 463 цього Кодексу, і у межах строку, встановленого п. 2 ч. 5 ст. 461 КПК України.

Керуючись статтями 459, 463, 464, пунктом 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відкрити провадження за заявою захисника ОСОБА_2 про перегляд вироку Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2013 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2016 року, ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2018 року, постановлених щодо ОСОБА_3 , з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Витребувати матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_3 з Дарницького районного суду м. Києва.

Копію цієї ухвали та заяви про перегляд судових рішень надіслати заявнику, іншим учасникам судового провадження, Офісу Генерального прокурора, Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати

Верховного Суду ОСОБА_1