У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/904/25

20 січня 2026 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № №0000056 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою-професійною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не судимого, якому інкриміновано вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121 КК України, що полягає у спричиненні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Суспільно-небезпечне діяння вчинив при таких обставинах.

29 квітня 2025 року, близько 20 години 00 хвилин, на території господарства АДРЕСА_1 , між ОСОБА_7 та його батьком, на побутовому ґрунті, внаслідок неадекватної поведінки ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого потерпілий намагався заспокоїти сина, що демонстрував поведінку, яка не була адекватна ситуації. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, тримаючи у правій руці ніж з руків`ям коричневого кольору, діючи цілеспрямовано наніс батьку ОСОБА_8 один удар в область ділянки живота.

Внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_7 , потерпілому завдано тілесних ушкоджень у виді проникаючої колото-різаної рани лівої бокової стінки живота з пошкодженням брижі поперечно-ободової кишки, гематоми брижі поперечно-ободової кишки, гемоперитонеум, які згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Факт вчинення ОСОБА_7 інкримінованих дій підтверджений сукупністю доказів, досліджених судом безпосередньо у ході судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 не заперечував факту скоєння ним суспільно небезпечного діяння, проте вказав, що обставин конфлікту не пам`ятає.

Допитаний потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що напередодні події померла його теща і 29.04.2025 року він протягом дня був зайнятий клопотами пов`язаними із підготовкою до поховання. В той час у їх господарстві відбувався обряд прощання із покійною і люди приходили до їх господарства. Під час того, як біля тіла покійної почали читати «Псалтир», почув крик з подвір`я. Вийшов на вулицю і побачив, що його син ОСОБА_9 поводиться неадекватно. Протягом тривалого часу до цього син зловживав спиртним, однак кілька останніх днів не пив спиртного. В якому стані був на момент інциденту не міг зрозуміти, бо поведінка була для нього дивною. Певний час ОСОБА_9 перебував у приміщенні літньої кухні, куди відвела його мати, щоб заспокоїти. Викликати медичну допомогу в той день посоромились, сподіваючись на те, що цей стан мине сам по собі. Однак, коли він відійшов на деякий час у справах, то почув крик, більше схожий на рев. В той час ОСОБА_9 уже був на подвір`ї. Він підійшов до нього аби забрати його знову до приміщення літньої кухні та заспокоїти, однак коли наблизився, то ОСОБА_9 вдарив його у ділянку живота. Відчув, що рана була проникаюча. Лише тоді помітив, що у сина у руках був ніж. Він викрутив руку, забрав ножа та викинув його. Оскільки потребував медичної допомоги, то був госпіталізований швидкою медичною допомогою до лікарні. Вказав, що претензій до сина немає.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 пояснила, що син ОСОБА_9 проживає разом з нею та чоловіком у їх господарстві. Протягом тривалого часу зловживав алкоголем і періоди запоїв змінювались періодами відмови від алкоголю. Протягом кількох днів до події перестав вживати алкоголь. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати і того дня ОСОБА_9 допомагав їм у організаційних питаннях, пов`язаних з похованням, видавався цілком адекватним. Однак, 29.04.2025 року став проявляти дивну поведінку, висловлював нелогічні судження та питання. Аби не привертати увагу сторонніх, вивела його до приміщення літньої кухні, включила телевізор, намагалась заспокоїти. Однак він далі продовжив неадекватну поведінку, став обзивати її, звинувачувати, а тоді відштовхнув від себе. На це зайшов її брат ОСОБА_10 , який вивів її з приміщення літньої кухні та закрив за собою двері на ключ. Що відбулось далі не знає, оскільки пішла до будинку. Згодом їй стало відомо, що чоловік отримав ножове поранення під час інциденту із сином.

Відповідно до рапорту оперативного чергового Богородчанського ВП №2 29.04.2025 оку о 20.35 год. від лікаря Богородчанської РЛ Кільчинської надійшло повідомлення, що на приймальний покій каретою швидкої медичної допомоги доставлено ОСОБА_8 із проникаючим ножовим пораненням. Також на прийомний покій був доставлений ОСОБА_7 із різаною раною тильної поверхні кисті, різаною раною долоні. Останній після надання медичної допомоги доставлений у ОПНЛ.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000056, слідчий Богородчанського ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 30.04.2025 року вніс ЄРДР відомості про те, що 29 квітня 2025 року на території господарства АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту ОСОБА_7 наніс удар ножом в область живота своєму батькові ОСОБА_8 ;

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 квітня 2025 року, потерпілий ОСОБА_8 повідомив органи поліції про вчинення щодо нього протиправних дій.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 29.04.2025 року та фототаблиць до нього, у господарстві Гадус, що в АДРЕСА_1 під стіною господарської будівлі виявлено та вилучено ніж зі слідами речовини бурого кольору схожими на кров, який захований до каструлі в який знаходився попіл. Також в ході проведеного огляду виявлено, зафіксовано та вилучено сліди РБК на землі біля входу до господарського приміщення, а також на уламках розбитого скла, які знаходились біля пошкодженого вікна господарської будівлі.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29 квітня 2025 року, проведеного в приміщенні КНП «Богородчанська РЛ», виявлено та вилучено джинси та футболку (кофту) сірого кольору зі слідами РБК, які належать потерпілому ОСОБА_8 , який був доставлений КШМД із ножовим пораненням.

Вилучені в ході огляду місця події речі постановою слідчого від 30.04.2025 року визнані речовими доказами і ухвалою слідчого судді від 02.05.2025 року на них накладено арешт.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи №176 від 07.05.-11.06.2025 року у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки зліва з ушкодженням м`яких тканин парієтальної очеревини, брижі поперечно- ободової кишки, лівого купола діафрагми та крововиливом в черевну порожнину, що викликало необхідність проведення операції, яка утворилася від дії колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, про що свідчить характер пошкоджень на одязі та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в моментзаподіяння і може відповідати терміну, вказаному у постанові. Зважаючи на кількість зовнішніх тілесних ушкоджень, можна вважати, що потерпілому було спричинено не менше 1- го удару в ділянку передньої черевної стінки зліва.

Відповідно до висновку судової медико-криміналістичної експертизи №65 від 29.05.2025 року на підставі проведеного експертного дослідження на передній поверхні кофти зліва у нижній частині виявлено одне колото-різане пошкодження, яке за розташуванням зіставляється із ділянкою рани передньої черевної стінки, яке заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа, про що свідчить форма пошкодження, рівні краї, відокремлення волокон в нитках на одному рівні, наявність раневого каналу. В зв`язку з тим, що в пошкодженій кофті не відобразились ідентифікуючі ознаки травмуючого предмета, встановити конкретний предмет (ніж) немає можливості.

Дослідивши обставини кримінального провадження, які подані суду, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що у кримінальному провадженні наявні достатні дані, які вказують на те, що ОСОБА_7 вчинив діяння, що полягає у спричиненні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №74 від 01 жовтня 2025 року, ОСОБА_7 на даний час тяжким психічним розладом не страждає, але виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Під час вчинення інкримінованих йому дій виявляв тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм, а тому не міг усвідомлювати свої дії так керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом потребує застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 21.11.2025 року змінено порядок здійснення кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачувався у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та продовжено розгляд кримінального провадження за правилами глави 39 КПК України у порядку вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Прокурор за підсумками судового розгляду клопотав про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_12 погодились з тим, що стан психічного здоров`я ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованого йому діяння свідчить про те, що він внаслідок хворобливого психічного стану не може бути підданий кримінальній відповідальності у спосіб застосування до нього покарання, а тому вважали за можливе застосувати до нього примусові заходи медичного характеру. Водночас, звертали увагу суду на те, що алкогольний делірій це тимчасовий розлад свідомості та психіки, який розвинувся у ОСОБА_7 після припинення зловживання алкоголем і за медичними критеріями триває протягом двох-трьох днів та закінчується повним видужанням особи. Оскільки за час, що минув з моменту скоєння протиправного діяння, ОСОБА_7 отримав необхідну медичну допомогу і на даний час тяжким психічним розладом не страждає, то достатнім, на їх думку, буде застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Таку позицію сторони захисту підтримав також потерпілий.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частина 4 ст.92 КК України передбачає, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановленим Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Зважаючи на наведені обставини, а також враховуючи характер і тяжкість захворювання ОСОБА_7 , з урахуванням ступеня небезпечності для себе та/або інших осіб, за станом свого психічного здоров`я він потребує госпіталізації до психіатричного закладу в умовах стаціонару. Вказаний висновок чітко та недвозначно зроблений судовим експертом за наслідками проведеної судово-психіатричної експертизи. Посилання сторони захисту на повне видужання ОСОБА_7 на даний момент є голослівним і суперечить наведеному вище висновку судово-психіатричної експертизи.

З урахуванням положень ч.4 ст.94 КК України, суд прийшов до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у виді поміщення до психіатричного закладу із посиленим наглядом, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

На підставі наведеного, ст.ст. 92-94 КК України, керуючись ст.ст. 503, 508, 512, 513 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Застосований попередньо згідно ухвали Богородчанського районного суду від 21.11.2025 року у даному кримінальному провадженню запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_7 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме поміщення його до Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» (відокремлений підрозділ за адресою: 76011, Івано-Франківська обл., Івано-Франківського району, с. Підмихайлівці, вул. Медична, буд. 1) - залишити в силі до набрання ухвалою суду законної сили та звернення її до виконання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Речові докази вилучені з місця події ніж та змиви речовини бурого кольору, а також вилучений одяг потерпілого, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Богородчанського ВП №2 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя