Справа № 202/8169/25
Провадження № 1-кс/202/8468/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні, начальника Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000811 від 23.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні, начальника Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000811 від 23.08.2025 року.

З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000811 від 23.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів здійснюється прокурорами Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.08.2025 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі між с. Орлівщина та с.Черкаське Самарського району і на заокругленні проїзної частини праворуч виїхав за її межі ліворуч, де допустив перекидання, внаслідок чого пасажир ОСОБА_5 помер на місці події, пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

28 серпня 2025 року пасажир ОСОБА_6 добровільно надав для огляду свій мобільний телефон BV 6200 Pro з сім картою НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28 серпня 2025 року мобільний телефон BV 6200 Pro з сім картою НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просив накласти арешт на мобільний телефон BV 6200 Pro з сім картою НОМЕР_2 , котрий належить ОСОБА_6 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву, в котрій клопотання підтримав та просив розглянути без його участі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений.

Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000811 від 23.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

28 серпня 2025 року у ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон BV 6200 Pro з сім картою НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28 серпня 2025 року мобільний телефон BV 6200 Pro з сім картою НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

28.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 28.08.2025 року вилучена в ході огляду мобільний телефон BV 6200 Pro з сім картою НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000811, приходжу до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки вказане майно може містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюватимуться під час кримінального провадження.

Крім того, визнання вказаного майна речовими доказами відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тому, відповідно до п. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, є підстави для накладення арешту з метою забезпечення речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні, начальника Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000811 від 23.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт намобільний телефон BV 6200 Pro з сім картою НОМЕР_2 , котрий було вилучено у ОСОБА_6 .

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору групи прокурорів у кримінальному провадженні, начальнику Самарівського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1