УХВАЛА

Справа № 495/331/25

Номер провадження 1-кп/495/190/2025

30 вересня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

із секретарем - ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 25.11.2024 за № 00001701 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001701 від 25.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

30.09.2025 до суду надійшло клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів. Клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, може переховатися від суду, незаконно вливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення (ризики за пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України).

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник вважав клопотання прокурора не обґрунтованим, заявлені ризики непідтвердженими.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши клопотання прокурора, позиції учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

При обранні та наступному продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховував тяжкість злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, стадію судового розгляду, наявність заявлених прокурором ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває. Надаючи оцінку обставинам щодо наявності заявлених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, вчиненому повторно та під час перебування на умовно-достроковому звільненні; можливість ним незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинення ним інших більш тяжких кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись наведеним, зважаючи на встановлені обставини, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому він обвинувачується).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

У силу вимог статей 182, 183 КПК України, враховуючи обставин кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, його стан здоров`я, підтверджені ризики, передбачені статтею 177 КПК України, необхідно залишити раніше визначену заставу в розмірі 20-ти (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.), що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровського окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, строком на 60 (шістдесят) діб з 30 вересня 2025 року по 28 листопала 2025 року включно з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Залишити ОСОБА_5 раніше визначену суму застави у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7