Номер провадження 1-кп/205/205/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року місто Дніпро

Новокодацький районий суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002289 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, працюючого в ТОВ «Геркулес», водієм, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

за участю сторін :

прокурора - ОСОБА_4

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження № 0002289 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 30 листопада 2022 року о 08-10 годині, водій ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді водія ТОВ «Ігрек», керував пасажирським автобусом марки «VOLVO B7 RLE» реєстраційний номер НОМЕР_1 , обслуговував маршрут № 146-а (вулиця Криворізька ( ВО ПМЗ ім. Макарова- просп. Металургів - просп. Івана Мазепи - просп. Сергія Нігояна -вул. Леваневського - вул. Курчатова- просп. Дмитра Яворницького- просп. Науки (Гагаріна) - Запорізьке шосе - просп. Богдана Хмельницького - вул. Титова - вул. Макарова - вул Криворізька (ВО ПМЗ ім. Макарова), салон якого на той момент був заповнений сидячими та стоячими пасажирами, який рухався по проспекту Івана Мазепи в Новокодацькому районі міста Дніпра, з боку вулиці Авіаційна в напрямку вулиці Володимира Самодриги.

Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до безпеки пасажирів під час їх перевезення, перебуваючи на зупинці громадського транспорту в районі будинку 19 по проспекту Івана Мазепи в місті Дніпрі, почавши рух від зупинки громадського транспорту, де зупинявся на вимогу пасажирів, не переконавшись, що двері автобуса належним чином зачинені та продовжуючи рух, допустив випадіння через відкриті середні двері автобусу «VOLVO B7 RLE» реєстраційний номер НОМЕР_1 , потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той момент, перебувала в салоні зазначеного автобусу в якості пасажира в стоячому положенні, біля середніх дверей автобуса, на проїзну частину, після чого, продовжуючи рух ОСОБА_3 , здійснив наїзд на неї заднім правим колесом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому правої малогомілкової кістки, п`яткової кістки справа, скальпованої рани правої гомілки від верхньої до нижньої третини, циркулярної, з ушкодженням м`яких тканин (м`язів) забійної рани підборіддя справа від середньої лінії, перелому четвертого, другого зубів на верхній щелепі справа, екстракції третього зуба на верхній щелепі справа, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 добу.

Водій ОСОБА_3 , керуючи пасажирським автобусом марки «VOLVO B7 RLE» , реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги п.21.4 ПДД а саме: «п. 21.4 Водію заборонено починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу», що лежить в причинному зв`язку з настанням дорожньо транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 286 ч.1 КК України, оскільки він будучи особою що керує транспортним засобом порушив правила дорожнього руху що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності. Клопотання обґрунтовано тим, що злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України, відноситься до кримінальних проступків та з дня подій пройшло більш ніж 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, однак клопотання свого захисника - адвоката ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження відносно нього підтримав та заявив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, і наполягає на задоволенні клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 , вважає що провина обвинуваченого ОСОБА_3 , повністю доводиться матеріалами справи в тому числі висновками експертів, однак розуміючи вимоги ст. 49 КК України не заперечує проти закриття кримінальної справи у зв`язку зі спливом строків.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою. Однією з умов його застосування є згода підозрюваного, обвинуваченого. Цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора, або захисника. Необхідність доведення винуватості обвинуваченого для прийняття рішення про закриття провадження за строком давності у даному випадку не вимагається (Постанова ВС справа № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19 від 19 листопада 2019 року).

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому права на доведення його невинуватості, наполягав на закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав. При цьому він пояснив, що він не визнає себе винним, розуміє що закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності є нереабілітуючою обставиною, але наполягає на закритті кримінального провадження.

Щодо застосування норми закону про кримінально відповідальність стосовно обвинуваченого суд виходить з такого.

Суд враховує вимоги ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за який передбачене покарання у виді штрафу від трьох до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

За таких обставин строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлений ст. 49 КК України, закінчився.

Одночасно матеріали справи не містять відомостей про те, що строк давності, встановлений ст. 49 КК України будь-яким чином призупинявся або переривався.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за нереабілітуючої підстави - у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

При цьому суд роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення, потерпіла особа не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.286 КК України на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, ініціатором проведення експертиз був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК витрати на проведення експертиз не підлягають стягненню з обвинуваченого, а їх необхідно віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Арешт накладений ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2022 року на автобус «VOLVO B7 RLE» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,, власником якого є ТОВ ВКФ «Ігрек» - підлягає скасування для вирішення питання щодо речових доказів.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-286, КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0002289 від 30 .11.2022 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Витрати на проведення судових автотехнічних експертиз та експертиз технічного стану транспортного засобу в розмірі 8441,11 гривень - віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2022 року на автобус «VOLVO B7 RLE» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ ВКФ «Ігрек» - скасувати.

Речові докази:

- автобус «VOLVO B7 RLE» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику - повернути власнику, як належне йому майно.

- компакт диск формату CD-R, що було надано адвокатом ОСОБА_6 та який зберігається в матеріалах справи - залишити зберігати в матеріалах справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1