Справа № 202/1110/25
Провадження № 1-кс/202/9138/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000048 від 21.01.2025, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, неодруженому, офіційно не працюючому, раніше судимому, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 21.01.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 12.03.2025 року, не маючи офіційного джерела доходів, та, переслідуючи корисливу зацікавленість у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел на вчинення злочинів у сферах проти власності та використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку.

Із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року № 2101-ІХ введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 в період з 12 березня 2025 року по 01 квітня 2025 року вчинив ряд злочинів у сферах проти власності та використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, а саме:

01.04.2025 року о 00 годин 49 хвилин, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, під час дії воєнного стану, маючи повний доступ до всіх онлайн операцій в особистому кабінеті онлайн-банкінгу «Приват 24», який належить потерпілій ОСОБА_7 , без відома останньої, використовуючи мобільний телефон «HONOR FNE-NX9», здійснив платіжні операції щодо оформлення кредиту «Оплата частинами», що згідно нормативних документів АТ КБ «ПриватБанку», - є «послугою безвідсоткового кредитування, яка дозволяє покупцям розділити вартість товару на рівні щомісячні платежі, при цьому комісію оплачує продавець, а покупець сплачує лише перший платіж одразу», здійснив оплату товару, а саме: електричного мопеду Corso Exellent EX-14653 650W 72v/20ah в інтернет-магазині «https://facebike.ua», через платіжну систему ТОВ «Вей Фор Пей», чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 29 949 грн. 30 коп.

Продовжуючи вчиняти протиправні дії, 01.04.2025 року о 08 годині 11 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, під час дії воєнного стану, маючи повний доступ до всіх онлайн операцій в особистому кабінеті онлайн-банкінгу «Приват 24», який належить ОСОБА_7 , без відома останньої, шляхом здійснення платіжних операцій, ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон «HONOR FNE-NX9», здійснив оформлення кредиту «Оплата частинами», що згідно нормативних документів АТ КБ «ПриватБанку», - є «послугою безвідсоткового кредитування, яка дозволяє покупцям розділити вартість товару на рівні щомісячні платежі, при цьому комісію оплачує продавець, а покупець сплачує лише перший платіж одразу», здійснив оплату товару, а саме: мобільного телефону Samsung Galaxy A16 8/256Gb Black (SM-A165FZKCEUC) в інтернет-магазині «Комфі Трейд», чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 8 100 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 на загальну суму 38 049 грн. 30 коп., тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В подальшому встановлено, що ОСОБА_4 , діючи з умислом, направленим на заволодіння майном, а саме грошовими коштами, які знаходяться на банківських картках потерпілого ОСОБА_8 , шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, вступив в злочинну змову з невстановленою особою.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 12.03.2025 в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_4 , із умислом, направленим на заволодіння чужим майном, здійснила дзвінок на мобільний номер потерпілого ОСОБА_8 . Під час розмови неустановлена в ході досудового розслідування особа відрекомендувалася представником банківської установи та повідомила завідомо неправдиві відомості про списання грошових коштів та заблокування банківського рахунку потерпілого ОСОБА_8 .

Надалі невстановлена в ході досудового розслідування особа, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, під виглядом надання інструкції необхідної для отримання допомоги потерпілому, надала вказівку ОСОБА_8 , який був введений в оману та не мав сумніву щодо правомірності своїх дій, ввести зі свого мобільного телефону цифру «1» для розблокування банківського рахунку, що останній і зробив, чим фактично надав повний доступ до особистого кабінету онлайн-банкінгу «Приват 24» ОСОБА_4 .

Після чого, продовжуючи реалізацію прямого умислу на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , в період часу з 12.03.2025 по 13.03.2025 ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, декількома платіжками здійснив переведення грошових коштів з банківського рахунку НОМЕР_1 загальною сумою 341 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_2 , яка належить дроп-особі ОСОБА_9 .

Крім того, 13.03.2025 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, та, маючи повний доступ до всіх онлайн операцій в особистому кабінеті онлайн-банкінгу «Приват 24», а саме до банківського рахунку НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , без відома останнього, шляхом здійснення платіжних операцій, здійснив оформлення кредиту «Оплата частинами», що згідно нормативних документів АТ КБ «ПриватБанку», - є «послугою безвідсоткового кредитування, яка дозволяє покупцям розділити вартість товару на рівні щомісячні платежі, при цьому комісію оплачує продавець, а покупець сплачує лише перший платіж одразу», здійснив оплату товару, а саме: золотих сережок в інтернет-магазині «Rozetka.ua» через платіжну систему «ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ЕВО», чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 10 416 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , заволодів майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , на загальну суму 10 757 грн. 00 коп, шляхом обману, діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном (шахрайство) шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31.03.2025, у ОСОБА_4 , який був достовірно обізнаний про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан, виник прямий умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «ПриватБанк» та таємне викрадення грошових коштів з банківських рахунків клієнтів банку, а саме до особистого кабінету, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в онлайн - банкінгу «Приват24», який згідно із п. 30 ч. 1 Закону України «Про платіжні послуги»,- є платіжним інструментом, та відповідно до ч. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах», - є інформаційною (автоматизованою) системою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, незважаючи на те, що доступ до особистих банківських рахунків та системи дистанційного доступу до них являється захищеним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , за допомогою мобільного телефону «HONOR FNE-NX9» та іншої невстановленої під час досудового розслідування електронно-обчислювальної техніки, порушив процедуру отримання дозволу на проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу (авторизації), шляхом ведення даних, логіну та паролю, які незаконно отримав в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, та здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, призначеної для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «ПриватБанк», а саме до особистого онлайн кабінету, який належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в онлайн-банкінгу «Приват24», чим саме отримав повний контрольований доступ до банківських рахунків потерпілої, а також доступ до інформації про залишок грошових коштів на вказаних рахунках та можливість ними користуватися, без її згоди та відому, що в подальшому призвело до витоку, втрати, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації та до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, що призвело до витоку, втрати, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, вчиненого під час дії воєнного стану.

30 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 01.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 29.11.2025, одночасно з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави в сумі 605 600,00 грн.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 30.12.2025.

Ухвалою слідчого судді від 25.11.2025 строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 продовжено до 30.12.2025, а розмір застави зменшено до 242 240 грн 00 коп.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, закінчується 30.12.2025, але для закінчення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Ухвалою слідчого судді строк досудового розслідування продовжено до 30.01.2026.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185, ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України, у поєднанні із продовженням існування ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатніми для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідатиме характеру та тяжкості інкримінованих злочинів та особі підозрюваного.

Вважає, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання, а також документи надані стороною обвинувачення, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 21.01.2025.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

В рамках даного кримінального провадження, 30 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 01.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 29.11.2025, одночасно з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави в сумі 605 600,00 грн.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 30.12.2025.

Ухвалою слідчого судді від 25.11.2025 строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 продовжено до 30.12.2025, а розмір застави зменшено до 242 240 грн 00 коп.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, закінчується 30.12.2025, але для закінчення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Ухвалою слідчого судді строк досудового розслідування продовжено до 30.01.2026.

Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання порушене у клопотанні слідчого слідчий суддя зазначає, що станом на 18.12.2025 ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185, ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України. Тобто з моменту оголошення йому про підозру у скоєнні зазначеного злочину і по цей час існує незмінність підстав для підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину, що є необхідною умовою для того, щоб застосування до нього запобіжного заходу вважалося законним. Проте слідчий суддя наголошує, що на цей час ця умова є недостатньою і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду не відпав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обізнаний про шляхи виїзду за кордон чоловіками призивного віку, що дає йому змогу у будь-яких час змінити місце проживання з метою переховування, та дає підстави припускати, що наслідки та ризики побігу будуть для нього менш загрозливими, а ні ж подальше утримання під вартою, а отже йому нічого не заважає переховуватися від слідства та суду.

Крім того, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, не зменшились та не відпали.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що факти, наведені прокурором у клопотанні на підтвердження існування ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 і запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом неможливо.

Окрім існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності інші обставини, а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, репутація та міцність соціальних зв`язків, загальна тривалість перебування під вартою не є надмірною.

Враховуючи викладене клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя доходить висновку про незмінність розміру застави застосованою ухвалою слідчого судді від 25.11.2025.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на строк до 30 січня 2026 року.

Ухвала втрачає силу 31.01.2026 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Розмір раніше визначеної застави залишити без змін.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до установи виконання покарань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідча суддя склала 18.12.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1