Справа № 307/1210/25
Провадження № 1-кп/307/94/25
22 вересня 2025 рокум. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
представника потерпілої, адвоката - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.
21.07.2025 року прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на шістдесят днів, із застосуванням електронного засобу контролю. В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Так, ОСОБА_6 , 11 листопада 2024 року, близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки «Nissan» моделі «Patrol» іноземної реєстрації НОМЕР_1 республіки Румунія, разом з пасажирами ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які сиділи на задньому пасажирському сидінні, рухаючись у підйом по ґрунтовій дорозі поміж лісового масиву в урочищі «Підкопинець» села Велика Уголька, Тячівського району у напрямку полонини «Менчул», не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.9, 2.3 «б», 2.9 «а» та п. 12.1 Правил дорожного руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, не впорався із керуванням свого транспортного засобу, в результаті чого з`їхав у прірву, в якій вказаний транспортний засіб декілька разів перекинувся вниз по схилу та здійснив наїзд на сироростучі дерева, при цьому всіх учасників дорожнього руху розкинуло на тверду поверхню землі.
Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди:
- пасажир автомобіля марки «Nissan» моделі «Patrol», ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, забою серця з трансмуральним крововиливом в товщу передньої стінки лівого шлуночка серця, крововиливу у серцеву сумку та органи середостіння, переломів 7, 8, 9, 10-го ребер з права, забоїв легень, тупої травма черевної порожнини, розриву правої долі печінки, гемоперитонеуму - 150-200 мл рідкої крові, забійно-рваної рани м`яких тканин лівої половини голови, частковий відрив лівої вушної раковини, садин обличчя та правої гомілки. Враховуючи характер ушкоджень та їх локалізацію вказані вище тілесні ушкодження спричинені масивними тупими твердими та тупо-гранними предметами, можливо деталями салона автомобіля марки "Nissan Patrol» та виступаючими предметами землі в момент ДТП, де мало місце опрокидування та перекидання автомобіля вниз по схилу гори, з подальшим випадінням потерпілого з салону автомобіля. Згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.1.2. від 17.01.1995 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень так як знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого.
- пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_13 , отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої тупої травми тулуба з пошкодженням: а) органів черевної порожнини, а саме: травматичного повного поперечного розриву тіла підшлункової залози та продольних розривів правої долі печінки, гемоперитонеум - 100-150мл; б) органів грудної клітки, а саме переломів 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва на проміжку між задньо-підпахвинною та хребетною лініями, садин нижньої губи. Враховуючи характер ушкоджень та їх локалізацію, вони спричинені масивними тупими твердими предметами, можливо деталями салону автомобіля марки "Nissan Patrol» та виступаючими предметами землі в момент ДТП, де мало місце опрокидування та перекидання автомобіля вниз по схилу гори, з подальшим випадінням потерпілого з салону автомобіля. Згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.1.2. від 17.01.1995 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя потерпілого та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.
- пасажир вказаного автомобіля, ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження у вигляді 3ЧМТ, струс головного мозку, перелом поперечних відростків 2-го та 3-го поперекових хребців, забій колінних суглобів та тазових ділянок. Вказані тілесні ушкодження спричинені твердими тупими предметами, можливо такими предметами салону легкового автомобіля марки "Nissan" моделі "Patrol» в момент ДТП, яке мало місце 11 листопада 2024 року. Згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.2.2. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня.
Прокурор зазначає, що своїми діями ОСОБА_14 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.9, 2.3 «б», 2,9 та п. 12.1 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року Правил дорожнього руху, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме: смертю пасажирів ОСОБА_9 та ОСОБА_13 та отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості пасажиркою ОСОБА_11 .
Стверджуючи про обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України прокурор зазначає, що вина ОСОБА_6 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.11.2024 року та схемою до нього, висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , показами потерпілої ОСОБА_11 , а також висновком інженерно-транспортної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП. При цьому вважає, що заявлені та враховані на момент застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому є необхідність у продовженні обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, який закінчується.
Вказує, що необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю викликана метою запобіганню ризикам, зокрема:
- переховуватися від суду, що підтверджується тим, що він вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобоми на строк до 10 років, а також те, що Закарпатська область межує з чотирьма кордонами різних країн і у зв`язку з цим існують ризики, що він може покинути територію України. На підтвердження існування цього ризику прокурор також вказує, що для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, постановлялася ухвала про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний не з`явився до суду.
- незаконного впливу на свідків, потерпілих, виходячи з того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні розпочався, ОСОБА_6 , детальне пояснення з приводу всіх фактів та обставин настання вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, не сприяв органу досудового розслідування у встановленні об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення. З цих підстав, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь, зможе здійснити підкуп чи іншим способом вплинути на сторін з метою схиляння їх до зміни даних слідству показань. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань , або відмови від надання таких.
Враховуючи існування наведених ризиків, прокурор зазначає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодового домашнього арешту, із носінням електронного засобу контролю з обов`язком не залишати місце фактичного проживання, відповідає меті, з якою він застосовується, а тому просить клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на шістдесят днів.
Також у зв`язку з неявкою свідків, прокурор просить розгляд кримінального провадження відкласти.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, так як подане клопотання вважають недоцільним.
Захисник ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигліді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Потерпіла ОСОБА_16 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили щодо продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигліді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі.
Потерпіла ОСОБА_11 та її представник ОСОБА_17 в судове засідання не з`явилися. У матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі.
Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Вказана ухвала суду першої інстанції оскаржувалася стороною захисту та ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 7 травня 2025 року, апеляційну скаргу захисника, який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 відхилено та ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 8.04.2025 залишено без змін.
Судом також встановлено, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено до 02.08.2025 року.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду Закарпатської області від 16.06.2025 року скасовано ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із носінням електронного засобу контролю з обов`язком не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 строком до 02.08.2025 року.
Як вбачається зі змісту ухвали апеляційної інстанції від 18.06.2025 року наявні ризики відносно ОСОБА_6 значно знизилися. Вищевказаним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо запобігти, шляхом заборони обвинуваченому цілодобово залишати житло за місцем його фактичного проживання та покладення відповідного контролю на органи внутрішніх справ.
Під час розгляду судом клопотання про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу було встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.07.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України, продовжено запобіжний захід у цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком до 25 вересня 2025 року.
Вказані ризики, на думку суду, з урахуванням встановлених судом обставин продовжують існують і продовжують бути реальними.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та наявність встановлених судом ризиків, які на даній стадій судового розгляду не відпали, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із застосування електронних засобів контролю.
Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, беручи до уваги, що на даний час потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту не досліджено, тому з урахуванням наведених даних, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано він обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим та можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.
За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_6 та дієве запобігання встановленим ризикам, а відтак клопотання сторони обвинувачення про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю підлягає до задоволення.
Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.
Захисниками та обвинуваченим не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України які наведені вище. При цьому доводи захисту щодо достатності застосування відносно обвинуваченого, на даній стадії судового розгляду для запобігання встановленим ризикам, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби або ж особистого зобов`язання, не доведено.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання; з метою уникнення будь-якого тиску на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, спілкуватися з такими лише з дозволу прокурора та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177,178, 181,186,193, 309, 350, 371, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України - задовольнити.
Продовжити обраний ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18.06.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із застосування електронного засобу контролю.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:
прибувати на виклики суду на кожну вимогу;
не залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади - ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про необхідність негайного вибуття до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 20 листопада 2025 року.
Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Клопотання сторони обвинувачення про виклик у судове засідання свідків та відкладення розгляду кримінального провадження задовольнити.
Викликати в судове засідання свідків ОСОБА_18 мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_19 мешканця АДРЕСА_3 , ОСОБА_12 мешканця АДРЕСА_4 , ОСОБА_20 мешканця АДРЕСА_5 .
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам, потерпілій, представнику потерпілої та прокурору.

Ухвала про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 26 вересня 2025 року о 8 год. 50 хв.

Головуючий ОСОБА_1