Справа № 488/4038/25
Провадження № 1-кс/488/348/25
У Х В А Л А

25.09.2025 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання у кримінальному провадженню №0000172 від 19.08.2025 року про застосування до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, неодружений, зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із самовільним залишенням частини, працює без оформлення водієм таксі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-12.02.2020 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за частиною 2, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190, статтею 395, частиною 1 статті70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений23.12.2022 року;

-25.05.2025 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за статтею 395 КК України до 1 місяця арешту;

-затриманий у даному кримінальному провадженні 23.09.2025 року,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та перебуваючи на посаді водія 1 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , всупереч статей 4, 9, 11, 16, 26, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, статей 2, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, пунктів 7, 8, 15, 16 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 4 серпня 2000 року, пунктів 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, пункту 2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, пункту додатку №1 Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 року « Про право власності на окремі види майна», статті 178 Цивільного Кодексу України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часі, але не пізніше 23.09.2025 року, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, незаконно придбав корпус ручної гранати типу РГН та один підривач до ручних гранат типу УДЗ. Після цього, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 23.09.2025 року, діючи умисно, незаконно переніс зазначені корпус ручної гранати типу РГН та один підривач до ручних гранат типу УДЗ до квартири АДРЕСА_3 , де почав незаконно їх зберігати.

23.09.2025 року під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Корабельного районного суду обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено корпус ручної гранати типу РГН та один підривач до ручних гранат типу УДЗ.

23.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що вказану гранату (корпус та підривач) він отримав від незнайомого йому військовослужбовця, якого підвозив, працюючи таксистом. Підтверджуючи, таким чином, своїми показаннями обґрунтованість підозри, ОСОБА_5 , водночас, заперечив проти задоволення клопотання, пояснивши це тим, що він не має наміру ухилятися від слідства та суду, впливати на свідків та продовжувати злочинну діяльність.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 також заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на недоведеність існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, просив суд обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту протягом певного періоду доби.

Обґрунтованість підозри також підтверджується письмовими доказами, що досліджені слідчим суддею, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.08.2025 року, протоком обшуку від 23.09.2025 року, рапортами від 23.09.2025 року, довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 23.09.2025 року, актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 23.09.2025 року, протоколом затримання ОСОБА_5 як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.09.2025 року, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 23.09.2025 року, витягами з наказів №155, №185 від 24.05.2025 року, від 22.06.2025 року.

На переконання слідчого судді обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення можна визначити як сукупність фактів та інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла вчинити злочин. Таким чином, щоб задовольнити стандарт доказування «обґрунтована підозра», докази не мають бути такого ж рівня як для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. Нарешті, стандарту доказування «обґрунтована підозра» притаманна динамічна природа. Чим довше триває досудове розслідування, тим переконливішими мають бути докази.

За таких обставин, враховуючи стадію кримінального процесу та час, що минув з моменту виявлення можливого злочину, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри знайшла своє підтвердження в ході розгляду клопотання слідчим суддею, оскільки підтверджується вказаними вище дослідженими судом доказами.

Судом також досліджено інші докази, а саме рапорт від 18.08.2025 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 18.08.2025 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 19.08.2025 року, рапорт від 19.08.2025 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 19.08.2025 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 19.08.2025 року, рапорт від 12.09.2025 року, які суд не приймає до уваги, оскільки вони стосуються розслідування за іншими епізодами кримінального провадження із кваліфікацією за частиною 1 статті 190, частиною 2 статті 190 КК України, які на даний час підозрюваному не інкримінуються.

Клопотання прокурора також мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (пункт 2 частини 1 статті 177 КПК України), незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (пункт 4 частини 1 статі 177 КПК України) та може вчиняти інші кримінальні правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Підозрюваний та його захисник, як вже зазначалося вище, наявність вказаних ризиків заперечили, просили суд обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Застосування запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у частині 1 статті 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного.

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

Стосовно ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії умисних тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, тобто тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, може спонукати його ухилитися від суду. На переконання суду, суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику та не може проігнорована. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має стабільного легального джерела прибутку, що свідчить про відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків і чинників, які б утримували останнього від спроб переховування.

Обвинувачений повідомив суду про те, що він, хоча й не одружений, але проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_10 та трьома її дітьми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні та утриманні яких бере участь.

ОСОБА_10 при допиті в якості свідка підтвердила показання підозрюваного, заявивши, що вони спільно проживають протягом близько восьми місяців.

На переконання слідчого судді, викладені обставини не свідчать про наявність стійких соціальних зв`язків підозрюваного, оскільки його із свідком відносини тривають відносно невеликий проміжок часу. Окрім того, участь підозрюваного у вихованні та утриманні дітей свідка, які жодним чином, в тому числі юридично, не пов`язані із ним, а один з них, окрім того, на даний час є повнолітнім, є сумнівним.

Окрім того, слідчий суддя вважає також доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (продовження злочинної поведінки), оскільки він раніше неодноразово судимий, з місць позбавлення волі звільнився останній раз у 2022 році, але вже після цього знов був засуджений у 2023 році, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

У той же час не доведені доводи клопотання стосовно ризиків знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та перешкоджання кримінальному провадженню, відповідних доказів слідчому судді не надано.

Аналогічно, стороною обвинувачення не доведений ризик незаконного впливу на свідків, оскільки підозра, про яку повідомлений ОСОБА_5 ґрунтується не на показаннях свідків, а на інших доказах.

Відповідно до приписів статті 178 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання винним йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, особистість підозрюваного, відсутність у підозрюваного офіційного джерела прибутку, його репутацію (за місцем мешкання характеризується посередньо).

Пункт 5 частини 2 статті 183 КПК України дійсно дозволяє застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. У той же час, відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у статті 177 КПК України ризикам.

Проведений судом аналіз доказів та доводів сторін у їх сукупності свідчить про наявність достатніх підстав для застосування у даному випадку виняткового запобіжного заходу, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши їх доводи, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Одночасно, відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у межах, визначених пунктом 2 частиною 5 статті 182 КПК України - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242.240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, та покласти у разі внесення застави на підозрюваного окремі обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою рахувати з дня його затримання 23.09.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177,178, 183, 196 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на гауптвахті строком до 60 (шістдесяти днів), тобто не довше ніж до 21.11.2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242.240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яку необхідно внести на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Миколаївській області. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по кримінальному провадженню № 0000172 від 19.08.2025 року, за умови внесення якої ОСОБА_5 слід негайно звільнити з-під варти.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покласти на нього на строк до 21.11.2025 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків, внесену заставу буде звернуто в дохід держави та вирішено питання про застосування до обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити до гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1