Справа № 724/2153/23
Провадження № 1-кп/724/13/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора Чернівецької спеціалізованої
прокуратури у сфері оборони Західного регону: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данківці, Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, працюючого водієм по найму, є особою з інвалідністю третьої групи, маючого одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31 грудня 2024 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який сплачено 23.07.2025 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 02.03.2023 року близько 14:00 год. керуючи технічно справним автомобілем марки «AUDI 80», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у хворобливому стані за наявності захворювання у вигляді епілепсії, яка згідно п. 21 Наказу МОЗ України №1817 від 07.10.2022 року «Про затвердження Переліку медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» належить до захворювань, при яких особі забороняється керувати транспортним засобом, достовірно знаючи про можливі наслідки вказаної хвороби у вигляді епілептичних нападів, які супроводжуються втратою свідомості та судомами, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, рухався в світлу пору доби, поза межами населеного пункту, по автодорозі Т-2610 сполученням «Хотин КПП «Мамалига», в адміністративних межах Дністровського району Чернівецької області зі сторони м. Хотин в напрямку с. Каплівка.
Проїхавши 2 кілометри вищевказаної автодороги Т-2610 сполученням «Хотин КПП «Мамалига», водій ОСОБА_4 втратив контроль над керуванням транспортним засобом у зв`язку із судомним нападом та втратою свідомості, виїхав за межі проїзної частини дороги вліво, де рухаючись лісосмугою, допустив наїзд на дерево.
Внаслідок дорожньо транспортної пригоди пасажирам автомобіля «AUDI 80», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Вказану дорожньо транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 10.1. ПДР, який безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п.1.5, 2.3 (б) та 2.9 (б), які лише сприяли порушенню встановлених Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
- п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 2.9. Водієві забороняється:
б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться в прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 02.03.2023 року він був на похоронах побратима та дуже розхвилювався. В день події був у м. Хотин та рухався на автомобілі з центру міста додому. На зупинці побачив односельчанина ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , мешканку сусіднього села, вирішив підвезти їх додому. По дорозі в нього стався приступ епілепсії та він вчинив дорожньо- транспортну пригоду. Як саме сталося ДТП, не пам`ятає, дізнався зі слів потерпілих, що йому стало погано і автомобіль врізався в дерево, був у комі. До цього часу в нього були приступи епілепсії, перший раз у кінці 2022 року. На початку лікування йому не могли підібрати ліки, однак в подальшому пройшов курс лікування, наразі приступів немає, діагноз не проявляється, керує транспортним засобом. Потерпілим надавав допомогу. У скоєному розкаюється, просив суд призначити покарання без позбавлення прав керування транспортним засобом.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд крмінального провадження без її участі, претензій до обвинуваченого не має, просить його не карати (а.п.29 том 3).
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.п.141 том 3), в матеріалах провадження наявна його заява про проведення судового розгляду у його відсутність (а.п.25 том 3).
На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який проживає в с. Данківці, Дністровського району, Чернівецької області разом з батьками; за місцем проживання, згідно характеристики виконавчого комітету Хотинської міської ради села Данківці Дністровського району Чернівецької області від 21.07.2023 року, зарекомендував себе з посередньої сторони; має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; є учасником бойових дій; особою з інвалідністю третьої групи; отримував водійське посвідчення на керування транспортним засобом; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; з 2022 року перебуває на обліку у лікаря психіатра КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради з діагнозом: помірні зміни особистості внаслідок епілепсії з помірно частими генералізованими судомними нападами (а.п.47-57,59, 61,63,65,69, 111-114 том 2, а.п.146-147 том 3 ).
Згідно службової характеристики командира військової частини НОМЕР_2 від 03.08.2023 року, складеної на військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_4 , останній за час проходження військової служби зарекомендував себе з негативної сторони; звільнений з військової служби у відставку наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 02.03.2023 №17-РС /за станом здоров`я/ (а.п.104-109 том 2).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №894 від 11.09.2023 року, ОСОБА_4 на час проведення експертизи виявляє ознаки психічного розладу у формі розладів особистості, легко виражених внаслідок органічного ураження ЦНС (центральної нервової системи) /епілепсія/ з судомним синдромом. За своїм психічним станом ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Судомний синдром у дорослому віці у ОСОБА_4 вперше діагностований при стаціонарному лікуванні в Хотинській ЦРЛ з 19.07.2021р. по 26.07.2021р., коли був встановлений діагноз: судоми неясного генезу, стан після перенесеного приступу. Зазначений судомний синдром був кваліфікований як психічний розлад під час лікування у Чернівецькій обласній психіатричній лікарні на протязі 2022 року (з 17.02.2022 по 03.03.2022; з 30.08.2022 по 10.10.2022 та з 26.10.2022 по 17.11.2022р.) з діагнозом: помірні зміни особистості внаслідок органіного ураження ЦНС (епілепсія) з рідкими судомними нападами. З початку 2022 року ОСОБА_4 достеменно було відомо про наявність у нього судомного синдрому з періодичними розгорнутими епінападами та втрати свідомості (а.п. 211-214 том 1).
Згідно висновку експерта комісійної судово-медичної експертизи № 046 від 10.07.2023 року, зважаючи на анамнестичні дані та дані медичних документів ОСОБА_4 , за наявності у нього захворювання на епілепсію втрата свідомості під час керування автомобілем була цілком можливою (а.п.188-205 том 1).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1091 від 12.03.2025 року, наданого на виконання ухвали суду від 11.12.2023 року, ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі розладів особистості, легко виражених, внаслідок епілепсії. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а вивляв ознаки психічного захворювання у формі розладів особистості, легко виражених внаслідок епілепсії. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 3 а.п.91-95).
Судом, відповідно до ст.66 КК України, прийняті до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо осіб похилого віку.
Як вбачається з досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.п.36-37 том 3).
Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст.286 КК України суди мають враховувати, зокрема, наслідки, що настали, характер та мотиви допущених особою правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання та особу винного.
З урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, наслідки їх вчинення, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, який у скоєному розкаявся, а також з урахуванням досудової доповіді, думки потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суворо не карати, даних про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 основне покарання в межах санкцій ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу на користь держави, оскільки саме таке покарання відповідатиме, як вимогам ст.65 КК України, так і меті, визначеній в ч.2 ст.50 КК України.
При вирішенні питання щодо необхідності призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами судом враховано, що ОСОБА_4 усвідомлював, що сідаючи за кермо автомобіля та маючи захворювання на епілепсію, яка супроводжується епінападами та втратою свідомості, про яку він був достоменно обізнаний, порушує правила дорожнього руху та піддає небезпеці не тільки своє життя, але життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху. Тому, беручи до уваги те, що встановлені під час судового розгляду порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілі отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, дозволяють дійти суду висновків про необхідність призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Встановлено, що вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Зазначений вирок набрав законної сили 08.05.2025 року та був виконаний обвинуваченим, що підтверджується квитанцією про сплату штрафу від 23.07.2025 року (а.п.143-145 том 3).
Кримінальне правопорушення, викладене в описовій частині даного вироку ОСОБА_4 скоїв до постановлення та набрання законної сили попереднім вироком Хотинського районного суду Чернівецької області, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного до відбуття покарання.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судових експертиз на загальну суму 6908,62 грн, які підтверджені документально (т.1 а.п. 48,57,67, 92, т.2 а.п.43), підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному об`ємі на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими не заявлено.
Заходи забезпечення у виді арешту майна, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.03.2023 року підлягають скасуванню.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2024 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень, який був сплачений, більш суровим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю відбуте ним покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.12.2024 року у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 6908 (шість тисяч дев`ятсот вісім) гривень 62 копійки.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.03.2023 року на автомобіль марки «AUDI 80», державний номерний знак НОМЕР_1 .
- автомобіль марки «AUDI 80», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця: АДРЕСА_1 , та власником якого є ОСОБА_9 , мешканець с. Китайгород, Кам`янець Подільського району Хмельницької області, який передано на зберігання на спеціальний майданчик зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області, що за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4В повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- виготовлені копії із оригіналів медичної документації на 34 аркушах на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1