Провадження № 1-кс/638/2775/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова

у складі слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у місті Харкові клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001092 від 24.02.2024 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який перебуває на посаді номера обслуги 1-ої обслуги міномета мінометного взводу 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного призначення (ВОС-143533П), в званні солдат, із вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що В провадженні СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001092 від 24.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , 21.04.2023 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 та наказом № 128 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2023 призначений на посаду номера обслуги 1-ої обслуги міномета мінометного взводу 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного призначення (ВОС-143533П), присвоївши особистий номер НОМЕР_2 .

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_6 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, старший солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено.

Так, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів 03.10.2023, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, в умовах воєнного стану, 03.10.2023 по закінченні звільнення, не з`явився до місця проходження військової служби в пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та з 03.10.2023 по 17.04.2025, перебував поза службою, проводячи час на власний розсуд.

За час відсутності на службі ОСОБА_6 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 17.04.2025 до моменту з`явлення до правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді номера обслуги 1-ої обслуги міномета мінометного взводу 3-ої роти оперативного призначення(на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного призначення (ВОС-143533П), в званні солдат, із вищою освітою, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

20.06.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення злочину за ч.5 ст.407 КК.

20.06.2025 ОСОБА_6 отримав копії клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні. Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності було направлено для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

21.10.2025 Суддею ОСОБА_7 було винесено ухвалу про відмову клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та повернення для подальшого здійснення досудового розслідування, у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 повторно самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини.

Враховуючи викладене, постановою слідчого від 28.10.2025 ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1, п. 4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області не з`являється тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 почав переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому при його розшуку та встановленню місця знаходження може переховуватися від суду, з метою уникнути покарання.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив суд задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001092 від 24.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

20.06.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, про вчинення вказаного кримінального правопорушення.

28.10.2025 року ОСОБА_6 був оголошений у розшук.

Наразі місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено та останнього було оголошено у розшук.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена доказами, доданими до клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, на виклики до органів досудового розслідування на протязі тривалого часу не з`являється, що дає підстави вважати, що підозрюваний ухиляється від досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, у урахуванням наведених слідчим обґрунтувань, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що у даному випадку існує обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину, а також ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

Статтею 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Відповідно до статті 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Встановлені слідчим суддею обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, а також, що одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001092 від 24.02.2024 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 6 (шість) місяців з дня її постановлення.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Ухвалу для виконання направити до Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: