Єдиний унікальний номер 741/2083/25
Провадження № 1-кп/741/240/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обувинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Носівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 23 серпня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, українця, освіта - середня спеціальна, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369, ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2025 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000151 від 23 серпня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369, ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2025 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

25 листопада 2025 року на електронну пошту суду надійшло клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості. Ризики, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, та продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, не зменшилися та не відпали. Злочинна діяльність має триваючий характер. Може штучно створити докази та підбурювати осіб.

У підготовчому судовому засіданні захисник заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_5 проживає з матір`ю. Просив обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, а саме - домашній арешт.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Зазаначив, що бажає продовжити службу у ЗСУ.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурором заявлене клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, за останній передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду для уникнення покарання у виді позбавлення волі, незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не має стійких соціальних звязків, раніше несудимий, вчинив кримінальні правопорушення будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації.

Ухвалою слідчого судді Носівського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01 грудня 2025 року включно.

Закінчити розгляд кримінального провадження до цієї дати неможливо, тому суд уважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою за доводами сторони захисту та обвинуваченого, в тому числі домашній арешт, судом не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 369 КК України, а саме самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану; пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, та беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його поведінку, суд вважає, що підстави для визначення ОСОБА_5 застави відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 369-372, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого на строк 60 (шістдесят) днів до 24 січня 2026 року включно, з утриманням у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення в частині продовження строку запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1