Справа № 372/681/25
Провадження № 1-кп-180/25
В И Р О К

іменем України

26 листопада 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002291 від 26.11.2024, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Халеп`я, Обухівського рай ону, Київської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, працюючого на посаді механізатора на ПФ «Альянс», зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 11.10.2024 вироком Обухівського районного суду Київської області за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, у період з 22.10.2024 по 14.11.2024, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв відносно своєї дружини, ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні її честі і гідності, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_4 , за наступних обставин:

Так, 22.10.2024 близько 20 години 45 хвилин ОСОБА_4 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , що полягало у висловлюванні в її бік нецензурної лайкою, чим своїми діями завдав шкоди психологічному здоров`ю останньої, та у подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 29.10.2024 близько 19 години 00 хвилини, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_4 , що полягало у висловлюванні в її бік нецензурної лайкою та штовханиною, чим своїми діями завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю останньої, та у подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 05.11.2024 близько 18 години 00 хвилини, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини, а саме: вчинив сварку під час якої висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та штовхнув останню, та у подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_4 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_4 діючи систематично, умисно, вчинив відносно останньої психологічне насильство, за наступних обставин:

Так, 14.11.2024, близько 19 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення систематичного психологічного насильства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав висловлюватися грубою нецензурною лайкою відносно своєї дружини ОСОБА_4 , тим самим принизив її честь та гідність, що полягало в принизливих словах та нездатності потерпілої захистити себе від психологічного насильства.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання від них суспільно-небезпечних наслідків, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань останньої, які відповідно до висновку судово-психологічної експертизи спричинені внаслідок агресивної поведінки чоловіка ОСОБА_4 , в стані сп`яніння: страху, напруги, тривожного очікування, приниженої гідності, відчаю та безпорадності, а також побоювання щодо благополуччя та повноцінного розвитку неповнолітніх дітей. Агресивна поведінка чоловіка в стані сп`яніння викликає у ОСОБА_4 негативні психоемоційні переживання, які протягом тривалого часу погіршують якість її життя та спричиняють психологічні страждання.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю.

27 листопада 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, згідно із якою сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На думку сторін можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання, сторони узгодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 2 (два) роки.

Під час судового засідання потерпіла ОСОБА_4 , ініціювала укладення угоди про примирення з обвинуваченим, просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільною і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , також підтримав угоду про примирення з потерпілою і просив її затвердити. При цьому, пояснив, що укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення обвинуваченого з потерпілою і просила її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 , щодо угоди про примирення обвинуваченого з потерпілою заперечувала в повному обсязі та просила суд відмовити в затвердженні такої угоди.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що мало місце діяння, яке полягало у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і за цією нормою суд кваліфікує дії ОСОБА_4 . Обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, обвинувачений на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою повторно; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту угоди від 26.11.2025 вбачається, що у потерпілої претензії матеріального та немайнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Враховуючи що обвинувачений беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст. 126-1 Кримінального кодексу України, враховуючи особу винного, сторони угоди домовились про призначенням обвинуваченому узгодженого покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців із застосування ст. 75 КК України.

Враховуючи, що на думку сторін можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання, сторони узгодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і розмір покарання відповідають КК України.

Згідно із ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено. Згідно із обвинувальним актом процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про долю речових доказів та документів підлягають вирішенню на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-375,474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0002291 від 26.11.2024.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26.11.2025 року покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 .

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1