Справа № 375/2764/25
Провадження № 1-кп/375/200/25
УХВАЛА

18 грудня 2025 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000250 від 14.09.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «молодший сержант»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.12.2025 на електронну адресу суду від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000250, та передати його на поруки особовому складу 1-го взводу спеціального призначення 1-ї роти спеціального призначення 6-го батальйоне спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

У судовому засіданні представник військової частини клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання, вказав на те, що обвинувачений у повній мірі відшкодував заподіяну йому шкоду, вибачився.

Прокурор у питанні звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Отже, для звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 47 КК України необхідне дотримання ряду умов: вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину, (за винятком деяких кримінальних правопорушень); щире каяття; наявність клопотання колективу підприємства, установи чи організації; обвинувачений протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Молодший сержант ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у порушення статей 4,9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, о 22 годині 47 хвилин 13.09.2025, знаходячись в коридорі, біля вхідних дверей олноповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у позаслужбовий час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, наблизився до ОСОБА_4 , який в цей час перебував ззовні біля вхідних дверей зазначеного будинку у положенні стоячи, та умисно наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя останнього, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді струсу головного мозку.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, відноситьстя до нетяжких злочинів.

Верховний Суд у справі № 199/6365/19, наголошував на тому, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При цьому у судовому засіданні потерпілий вказував на те, що ОСОБА_6 вибачився, заподіяну шкоду відкшкодував повністю.

До клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності військовою частиною надано протокол загальних зборів особового складу 1-ї роти спеціального призначення 6-го батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України, є наявність клопотання колективу підприємства, установи чи організації.

З матеріалів клопотання вбачається, що воно грунтується на рішенні зборів особового складу структурної одиниці військової частини, (роти), а не особового складу військової частини вцілому, що не відповідає приписам ст. 47 КК України.

Крім того, як зазначалося вище, однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України, є те, що обвинувачений протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 признаний для проходження військової служби по мобілізації.

У контексті воєнного стану в Україні мобілізовані особи служать без фіксованого терміну, аж до його скасування або індивідуального звільнення. Це означає, що з моменту призову служба триває стільки, скільки триває надзвичайний період, з можливістю демобілізації за певними підставами, такими як стан здоров`я чи сімейні обставини.

Законом України від 21 жовтня 2025 року № 4644-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" затверджено Указ Президента України від 20 жовтня 2025 року №794/2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», яким на часткову зміну статті 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року №2105-IX (із відповідними змінами), строк проведення загальної мобілізації продовжується з 5 листопада 2025 року на 90 діб.

Отже, на дату розгляду справи термін військової служби ОСОБА_6 обмежено строком, який становить менше одного року.

Вірогідність продовження воєнного стану надалі буде лише припущенням, на основі якого не може грунтуватися судове рішення.

Крім того, відповідно до п. 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, дія якого поширюється і на військовослужбовців Національної гвардії України, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Відповідно до п. 112 Положення, військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Те, що військовослужбовець без його згоди за наказом командира військової частини може бути переведений до іншого підрозділу, підтвердив і предстакник заявника.

Тобто, доказів того, що обвинувачений безсумнівно перебуватиме на службі у військовій частині 3057 один рік, що є умовою звільнення від кримінальної відповідальності, матеріали справи не містять.

Матеріали клопотання також не містять достатніх доказів і того, що колектив роти зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час іспитового строку.

Отже, достатніх умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. 47 КК України, матеріали справи не містять, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

На підставі вище викладеного, ст. 47 КК України, ст. 288 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 345 КК України з передачею на поруки, відмовити повністю.

Продовжити судове провадження в загальному порядку.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 19.12.2025.

Суддя ОСОБА_1