Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 526/2679/23
Номер провадження 1-кп/530/9/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2025 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області обвинувальний акт та додані до нього документи за кримінальним провадженням № 0000047 від 01.08.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 перебувала справа по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Зіньківського районного суду Полтавської області від 09.10.2025 року дану справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13.10.2025 року Прийнято до провадження судді ОСОБА_1 справу № 526/2679/23 за кримінальним провадженням № 0000047 від 01.08.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України та призначено підготовче судове засідання на 09.12.2025 року.

09.12.2025 року прокурор Гадяцького відділу ОСОБА_7 подав до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 1 497 298 грн 20 коп в якості відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням та клопотання про передачу речових доказів для реалізації на підставі рішення власника, просив призначити справу до судового розгляду.

В підготовче судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_7 просив прийняти до провадження цивільний позов та задоволити клопотання про передачу речових доказів для реалізації на підставі рішення власника, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 з`явилися, заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважають його передчасним , а цивільний позов просили залишити без руху про що надали письмове клопотання, не заперечували стосовно призначення справи до судового розгляду.

Суд заслухавши думку учасників справи ,вивчивши подані клопотання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України - приходить до висновку, що підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає, отже є підстави для призначення справи до судового розгляду.

Що стосується цивільного позову прокурора то суд дослідивши поданий цивільний позов, заслухавши думку учасників провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Відповідно до ч. 4 цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, прокурор має право пред`явити цивільний позов в інтересах держави у кримінальному провадженні у випадках, встановлених законом. При цьому, саме прокурор обґрунтовує наявність підстав для такого представництва держави в суді та надати відповідні документи, що підтверджують наявність таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185цього Кодексу.

Той факт, що стаття 25 Закону України «Про прокуратуру» наразі зазнала змін і регулює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, жодним чином не позбавляє прокурора звертатися до суду із відповідним позовом. Більше того, в силу ч. 2 ст. 24 вказаного Закону, право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь. Відтак, доводи захисника щодо відсутності у прокурора права звертатися до суду із цивільним позовом у кримінальному провадженні не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому судом не приймаються.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено залишення позовної заяви без руху у разі встановлення, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу.

Вивчивши зміст позовної заяви, що долучена прокурором до обвинувального акта, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ч. 1 ст. 56 ЦПК України, а також ч. 2, п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч. 4 цієї статті наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Разом із тим, всупереч наведеним вимогам, а також п.п. 2, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України до позовної заяви не долучено підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді, копії повідомлення Великобудищанської об`єднаної територіальної громади про звернення до суду із цим позовом, документа про відсутність у нього повноважень здійснювати контроль за використання належних територіальній громаді земельних ділянок. У позовній заяві прокурором також не наведено доказів, що вказаною територіальною громадою не вживались заходи щодо повернення бюджетних коштів та не визначений її процесуальний статус.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у позовній заяві прокурор зазначив другим позивачем головне управління Держгеокадастру ,яке не є стороною кримінального провадження № 0000047 і не зрозуміло яка завдана шкода даному управлінню.

Також, суд зауважує, що позовна заява взагалі не містить посилання на докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а містить лише виклад обставин, що є ідентичним до тих, що викладені в обвинувальному акті.

Зазначаючи про необхідність стягнення з ОСОБА_4 суми розміром 1497298,20 грн, у позовній заяві не наводиться обґрунтованого розрахунку цієї суми.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, враховуючи, що позовна заява не відповідає вищезазначеним вимогам ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху із наданням прокурору строку на усунення вищезазначених недоліків.

Що стосується клопотання прокурора про передачу речових доказів для реалізації на підставі рішення власника ,то суд зазначає

Відповідно до рішення 44 сесії 8 скликання Великобудищанської сільської ради від 15.07.2024 року надано виконавчому комітету Великобудищанської сільської ради дозвіл на реалізацію арештованого 08.08.2022 року судом майна зернові культури ( пшениця),яке перебуває у комунальній власності Великобудищанської сільської ради у кількості 107 тон 120 кг та зберігається на ТДВ Гадяцький елеватор ,шляхом проведення аукціону .

Поняття речових доказів та їх зберігання врегульовано статтями 98,100 КПК України.

Так, згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Відповідно до п. 5 "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року, умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей.

Отже, у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання ,речові докази та матеріали справи судом не досліджувалися ,а тому зазначене клопотання про їх передачу для реалізації є передчасним.

За змістом положень ст. 374 КПК України, саме вироком суду вирішується питання щодо речових доказів і документів у кримінальному провадженні. Враховуючи викладене, стадію судового розгляду й той факт, що судовий розгляд зазначеного кримінального провадження триває, докази по справі не досліджено судом, суд вважає, що вищевказаний речовий доказ не може бути знищений, а також зміна його порядку зберігання не може бути без шкоди кримінальному провадженню та порядок зберігання речового доказу врегульовано цивільним договором про зберігання, стороною, якого є заявник. Таким чином суд дійшов до переконання, що клопотання є передчасним та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки підлягає вирішенню під час ухвалення остаточного рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 128, 314-316, 369-372 КПК України, ст.175 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України, у відкритому судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 04 лютого 2026 року в залі Зіньківського районного суду Полтавської області, за участю прокурора, обвинуваченого, захисника.

2. Позовну заяву прокурора Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави ( територіальної громади села Великі Будища Миргородського району Полтавської області ),Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди ,заподіяної внаслідок самовільного зайняття та використання земельних ділянок про повернення їх власнику - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків з дня отримання повного тексту ухвали до 04 лютого 2026 року .

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у зазначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

3. В задоволенні клопотання прокурора Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 про передачу речових доказів для реалізаціїї на підставі рішення власника- відмовити.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10 грудня 2025 року

Суддя - ОСОБА_1