Справа № 749/1503/25
Номер провадження 1-кс/749/191/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2025 року м. Сновськ

Слідчий суддя Сновського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

начальника СВ ВП №2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчої СВ ВП №2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 03.10.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оренбург, російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого професійно-технічну освіту, неодруженого, непрацюючого, зі слів- маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ ВП №2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 03.10.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за процесуального керівництва Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000180 від 03.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 .

Близько 13 год. 40 хв., 02.10.2025, ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під`їхав на автомобілі марки DACIA, моделі LOGANMCV, з реєстраційним номером НОМЕР_2 додомогосподарства, належного ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_3 , після чого вийшов з автомобіля, дістав заздалегідь підготовлену каністру об`ємом 10 літрів з легкозаймистою речовиною, та проник до подвір`я, де облив салон автомобіля марки VOLKSWAGEN, моделі LT 35, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , належного ОСОБА_8 , легкозаймистою речовиною з каністри об`ємом 10 літрів, яку приніс із собою, після чого, скориставшись запальничкою, підпалив транспортний засіб, чим знищив вищевказаний транспортний засіб, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду.

За доводами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється в умисному знищенні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчим, 03.10.2025 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Слідчим, за погодженням із прокурором, 03.10.2025 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, органом досудового розслідування надано наступні матеріали:

?протокол огляду місця події, а саме ділянки місцевості, що за адресою: АДРЕСА_4 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

?протокол огляду місця події, а саме ділянки місцевості, що за адресою: АДРЕСА_3 ;

?протокол огляду місця події, а саме ділянки місцевості, що за адресою: АДРЕСА_3 ;

?протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_14 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_15 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_16 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_16 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_17 ;

?протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

?протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

?повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

?слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_5 .

Стороною обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджується, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину є достатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні орган досудового розслідування посилається на наявність підстав, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, а тому усвідомлюючи тяжкість і реальність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі, ОСОБА_5 має можливість розцінити ухилення від кримінальної відповідальності як менш негативне явище для себе ніж власне відбування покарання, та може знову переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Також на цей час через військові дії російської федерації частина території України є тимчасово окупованою та не підконтрольна органам державної влади, що може надати підозрюваному ОСОБА_5 можливість переховуватися на вказаній території.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні обґрунтовано тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може здійснити вплив на свідків, які вже надали викривальні показання щодо вчинення ним вказаного злочину та які під тиском шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства можуть змінити або не надавати викривальні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що у свою чергу може призвести до неможливості притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

За доводами клопотання, ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Тобто, за доводами клопотання, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 2 ст. 194 КК України ОСОБА_5 інкриміновано умисне знищення або пошкодження майна шляхом підпалу, що відноситься до загальнонебезпечних способів заподіяння шкоди. Вчинений підпал автомобіля, що знаходився неподалік житлового будинку, міг безпосередньо призвести до поширення вогню на житлову будівлю, що ставило під загрозу життя та здоров`я мешканців і могло спричинити значну матеріальну шкоду. Такий спосіб вчинення діяння є загальнонебезпечним і підтверджує наявність ризику вчинення інших тяжких злочинів.

За доводами клопотанням, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, ухиляється від виконання обов`язків військової служби. Згідно з офіційними даними ІПНП «Цунамі», він обліковується як особа, що самовільно залишила військову частину (дезертир). Такі обставини фактично свідчать про наявність ризику вчинення злочину, передбаченого ст. 407 КК України та переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Зокрема, за доводами клопотання, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобіганню вищезазначеним ризикам.

Слідчий, враховуючи характер вчиненого злочину, його тяжкість, ступінь суспільної небезпеки, а також те що злочин вчинений в умовах воєнного стану військовослужбовцем, що створює в очах громадян негативне враження, безладдя та безкарності у системі функціонування Збройних Сил України, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі, просить взяти до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України та просить визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням суми завданих збитків потерпілому, реальності ризиків та обставин вчинення кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав викладених у ньому.

Захисник підозрюваного у судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема вплив на свідків та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_18 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Суд перевіривши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Суд не може погодитися з доводами захисту, щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, оскільки прокурором обґрунтовано доведено наявність ризиків передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, що дійсно може підштовхнути останнього до втечі та в подальшому переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. При цьому підозрюваний, будучи військовослужбовцем, ухиляється від виконання обов`язків військової служби та обліковується як особа, що самовільно залишила військову частину. Крім того, ОСОБА_5 має можливість встановити місце проживання свідків та в подальшому незаконно впливати на них. Також суд враховує, що ОСОБА_5 інкриміновано умисне знищення або пошкодження майна шляхом підпалу, який міг безпосередньо призвести до поширенню вогню, що ставило під загрозу життя та здоров`я людей, а тому є слушними доводи сторони обвинувачення про те, що зазначене може характеризувати ОСОБА_5 , як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Зазначене в сукупності свідчить про наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно пункту другого частини 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 7 ст.182 КПК України вказує на те, що у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом частин 4,5 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частиною 3 ст.182 КПК України передбачено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

При визначенні розміру застави суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, які за змістом ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів,

Таким чином відповідно до приписів наведених статей, вважаю за необхідне, при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - в сумі 242240,00 гривень, яку він має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, після чого він може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст.194 КПК України, і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Але у випадку невиконання вище перелічених обов`язків, застава може бути звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 182,183,184,193-197,202,369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі, строком шістдесят днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання з 13 години 00 хвилин 03 жовтня 2025 року до 13 години 00 хвилин 01 грудня 2025 року.

Встановити ОСОБА_5 заставу в розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - в сумі 242240,00 гривень (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок).

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:

Одержувач: ТУ ДСА України у Чернігівській обл.

Р/р: UA0005960

Банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ

МФО: 820172

призначення платежу: Сновський районний суд Чернігівської області, провадження № 1-кс/749/191/25 (єдиний унікальний №749/1503/25), прізвище, ім`я, по батькові особи, яка вносила кошти, та прізвище, ім`я, по батькові особи, на користь якої внесено кошти (за яку внесено заставу).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, капітана поліції ОСОБА_7 , прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та слідчого суддю Сновського районного суду Чернігівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду по першому виклику на визначений ними час;

2) не відлучатися за межі смт. Сосниця, Корюківського району, Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну місця свого проживання або місця роботи.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 на строк до 01 грудня 2025 року.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, прокурору, захиснику - для відому.

Копію ухвали негайно направити до відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області для виконання.

Копію ухвали негайно направити до Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 01 грудня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Чернігівського апеляційного суду, а підозрюваному, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1