Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2720/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000491 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить накласти арешт на предмети і документи, які були вилучені 21.11.2025 під час обшуку подвір`я з об`єктами незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за №0000491, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань «17» грудня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України, за фактом незаконного видобування та реалізації корисних копалин загальнодержавного значення підземних вод, організованою групою осіб, у адміністративних межах села Думанці, Черкаського району, Черкаської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), маючи дозвіл на спеціальне водокористування від 23.03.2021 №43/ЧР/49д-21 (мета водокористування: передача води населенню), діючи у групі із ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незаконно, без спеціального дозволу на користування надрами, здійснюють забір води з свердловини № 1 яка розташована в межах с. Думанці, Черкаський район, Черкаська область, р. Дніпро, басейн р. Дніпро та, в подальшому, видобуту воду автоцистернами транспортують до м. Черкаси де реалізовують за готівку під торгівельною маркою «Живун».

Зокрема, встановлено, що ФОП ОСОБА_4 та вказані особи здійснюють фасування видобутої води у пластикову тару об`ємом 20 л та, в подальшому, також реалізовують за готівку.

Згідно з Переліками корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2025 № 600) всі види підземних вод відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання» у разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

Згідно з частиною першою статті 23 Кодексу України про надра видобування підземних вод з метою виробництва фасованої питної води має здійснюватися лише після отримання, в установленому цим Кодексом порядку, спеціального дозволу на користування надрами.

Допитаний в якості свідка головний спеціаліста Держгеонадра України ОСОБА_9 показав, що чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування надрами. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання.

Із листа Державної служби геології та надр України встановлено, що відповідно до електронної бази даних виданих спеціальних дозволів на користування надрами ДНВП «Геоінформ України» у ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ФОП ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_4 ) відсутні спеціальні дозволи на користування надрами.

В ході проведення ряду негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: візуального спостереження за місцем незаконного видобутку води, обстеження публічно недоступних місць, аудіо-, відеоконтролю осіб та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетні: організатор діяльності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; відповідає за видобуток води ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_3 ; веде облік реалізованої води, приймає від водіїв-реалізаторів кошти за реалізовану воду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; здійснює реалізацію, укладає угоди, оформляє замовлення, планує маршрути постачання та доставки води ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; організовує та здійсню перевезення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ; веде бухгалтерський облік та звітність ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Також, встановлено, що видобування корисних копалин здійснюється потужностями (артезіанська свердловина з насосами та цистернами для зберігання води) які розміщенні на території подвір`я з об`єктами незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 .

Зокрема, в ході контролю за вчиненням злочину встановлено, що реалізація води здійснюється як на розлив так і шляхом фасування у бутильовану тару. Під час реалізації використовується офіційно зареєстрована торгівельна марка «Живун», реєстраційний номером 207761 від 12.01.2016 року, яка була зареєстрована ОСОБА_5 . При доставці та реалізації води фасованої у тару, переважно юридичним особам, проведення розрахунків здійснюється через ФОП ОСОБА_4 .

21.11.2025, з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, встановлення періоду незаконного видобутку і реалізації корисних копалин та їх об`єму для встановлення збитків, за участі представників Державної служби геології та надр України та Державної екологічної інспекції Центрального регіону, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси, проведено обшук подвір`я з об`єктами незавершеного будівництва за адресою: Черкаська область, с. Думанці, вул. Благовісна, 41-А, в ході якого відшукано та вилучено наступні предмети і документи:

-мобільний телефон ОСОБА_11 ZTE BLADE A31, ІМЕІ: НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 , який упаковано до спецпакету PSP 1249482;

-?журнал обліку водоспоживання (водовідведення) побічним методом ФОП ОСОБА_4 за 2025 рік;

-?зразки води з 3-х скважин по дві пластикові ємності, кожна об`ємом 5 л.

Приймаючи той факт, що вилучені в ході обшуку мобільний телефон ОСОБА_11 ZTE BLADE A31, журнал обліку водоспоживання (водовідведення) побічним методом ФОП ОСОБА_4 за 2025 рік та зразки води містять інформацію та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зазначене майно у кримінальному провадженні є речовими доказами відповідно до ст.98 КПК України.

21.11.2025 постановою слідчого мобільний телефон ОСОБА_11 ZTE BLADE A31, ІМЕІ: НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 , ?журнал обліку водоспоживання (водовідведення) побічним методом ФОП ОСОБА_4 за 2025 рік та ?зразки води з 3-х скважин по дві пластикові ємності, кожна об`ємом 5 л - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор звертає увагу, що для збереження речового доказу шляхом накладення арешту за для запобігання можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, перетворити, відчуження та знищити інформації яка зберігається на мобільному телефоні ОСОБА_11 ZTE BLADE A31, ІМЕІ: НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 , ?журналі обліку водоспоживання (водовідведення) побічним методом ФОП ОСОБА_4 за 2025 рік, ?зразках води з 3-х скважин по дві пластикові ємності, кожна об`ємом 5 л., для здійснення аналізу документів, проведення судових експертиз, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон ОСОБА_11 ZTE BLADE A31, ІМЕІ: НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 , ?журнал обліку водоспоживання (водовідведення) побічним методом ФОП ОСОБА_4 за 2025 рік та ?зразки води з 3-х скважин по дві пластикові ємності, кожна об`ємом 5 л.

Враховуючи викладене прокурор вважає, що без накладення арешту на вилучені речі і документи, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановленні істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, вище прокурор вказує, що з метою повного, всебічного досудового розслідування, для фіксації вчинення кримінального правопорушення і збереження речових доказів у зв`язку із подальшим проведенням ряду слідчих (розшукових) дій, необхідно накласти арешт на предмети та документи, які вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із позбавленням права розпоряджатися та/або користуватися майном.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_3 подав заяву, в якій просив розгляд клопотання про накладення арешту проводити без його участі. Клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_12 до початку судового засідання подав заяву в якій просив судове засідання проводити без його участі, щодо прийняття рішення за результатами клопотання послався на розсуд суду.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, неявка в судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання. Обов`язковості участі сторін кримінального провадження не встановлено.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000491 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України за фактом незаконного видобування та реалізації корисних копалин загальнодержавного значення підземних вод, організованою групою осіб, у адміністративних межах села Думанці, Черкаського району, Черкаської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), маючи дозвіл на спеціальне водокористування від 23.03.2021 №43/ЧР/49д-21 (мета водокористування: передача води населенню), діючи у групі із ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незаконно, без спеціального дозволу на користування надрами, здійснюють забір води з свердловини № 1 яка розташована в межах с. Думанці, Черкаський район, Черкаська область, р. Дніпро, басейн р. Дніпро та, в подальшому, видобуту воду автоцистернами транспортують до м. Черкаси де реалізовують за готівку під торгівельною маркою «Живун».

21.11.2025 в період часу з 07 год. 47 хв. до 12 год. 32 хв. на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.10.2025 (справа №711/10233/25) проведено обшук подвір`я з об`єктами незавершеного будівництва за адресою: Черкаська область, с. Думанці, вул. Благовісна, 41-А, в ході якого вилучено наступні предмети і документи:

-мобільний телефон ОСОБА_11 ZTE BLADE A31, ІМЕІ: НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 , який упаковано до спецпакету PSP 1249482;

-?журнал обліку водоспоживання (водовідведення) побічним методом ФОП ОСОБА_4 за 2025 рік;

-?зразки води з 3-х скважин по дві пластикові ємності, кожна об`ємом 5 л.

Відомості про вилучене майно зазначено в протоколі обшуку доданого до матеріалів клопотання.

21.11.2025 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 вищевказані предмети та докумнети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000491 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України.

Положення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, передбачають, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч.2 ст.167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч.2 ст.168 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 21.11.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку, а клопотання про накладення арешту було направлене 22.11.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч.2 ст.131 КПК України).

Відповідно до ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

З положень ч.3 ст.170 КПК України, вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч.7 ст.236 КПК України).

Отже, встановлено, що вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст.98 КПК України, оскільки воно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане тимчасово вилучене майно є об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів із забороною розпорядження даним майном.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000491 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000491 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України на:

-мобільний телефон ZTE BLADE A31, ІМЕІ: НОМЕР_5 із сімкартою НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 ;

-?журнал обліку водоспоживання (водовідведення) побічним методом ФОП ОСОБА_4 за 2025 рік;

-?зразки води з 3-х скважин по дві пластикові ємності, кожна об`ємом 5 л., які були вилучено 21.11.2025 на подвір`ї та в об`єктах незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Встановивши заборону користування та розпорядження вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу суду вручити/направити учасникам судового процесу.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої її постановлено, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01.12.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1