Номер провадження: 11-сс/813/2345/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05.11.2025 року,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси зі скаргою щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 18.09.2025 року, подану до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Скарга обґрунтовується тим, що 18.09.2025 року ОСОБА_5 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яку ТУ ДБР переслало до ГУНП в Одеській області, а ГУНП в Одеській області до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. Проте, до теперішнього часу відомості до ЄРДР за його заявою не внесені.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05.11.2025 року скарга ОСОБА_5 повернута останньому, як така, що подана з пропуском процесуального строку для подачі скарги.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу та направити його скаргу до суду першої інстанції на новий розгляд, іншим слідчим суддею.

Апелянт зазначає, що про бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області йому стало відомо 03.11.2025 року після отримання офіційного листа. 04.11.2025 року він подав до слідчого судді скаргу, тому вважає, що процесуальний строк для подачі скарги не пропущений.

Відповідно до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Будучи повідомленим про дату судового розгляду, заявник ОСОБА_5 до апеляційного суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права учасників процесу на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що сторони, будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді не з`явилась, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина 1 ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 ст.304 КПК встановлений вичерпний перелік підстав коли слідчий суддя має право повернути заявнику скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора подану в порядку ст.303 КПК України.

Так, скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Пункт 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачає право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із суб`єктів, які реалізують завдання кримінального судочинства, є слідчий, який у своїй професійній діяльності застосовує положення кримінального процесуального законодавства.

З наданих до апеляційного суду матеріалів убачається, що 18.09.2025 року ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві з заявою про вчинення злочину.

Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач чи прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Із врахуванням вимог ст.214 КПК України, в даному випадку ОСОБА_5 міг розраховувати на те, що слідчий вніс відомості про злочин за його заявою до ЄРДР, оскільки положення статті 214 КПК України не надають слідчому, дізнавачу, прокурору жодної альтернативи на вчинення будь-яких інших дій, аніж внести відомості про злочин до ЄРДР протягом 24 годин після надходження відповідного повідомлення.

Таким чином граничний строк для внесення слідчим відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 припадав на 19.09.2025 року.

З огляду на наведені обставини слід вважати, що саме з цієї дати розпочався перебіг 10-ти денного строку, встановленого ч.1 ст.304 КПК України, для оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, яка в даному випадку полягала у невнесенні відомостей про злочин до ЄРДР, і спливав цей строк 29.09.2025 року.

Водночас ОСОБА_5 подав скаргу до слідчого судді лише 04.11.2025 року, при цьому, питання про поновлення строку для подачі скарги в порядку ст.303 КПК України останній не порушував та з відповідним клопотання до слідчого судді не звертався.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.304 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення скарги ОСОБА_5 , з підстав того, що вона була подана заявником після спливу строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, а заявник не порушував питання про поновлення цього строку.

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_5 про те, що відповідно до положень ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України, з наведенням обставин, які обґрунтовують поважність пропуску десятиденного строку для подачі скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого, або прокурора..

Пунктом 1 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 05.11.2025 року, якою ОСОБА_5 повернута його скарга на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3