КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5911/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами, з доповненнямипрокурора у кримінальному провадженні № 0002789 від 20.12.2024 - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

представників власників майна ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року задоволено частково клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002789 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 55 200 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті) доларів США, вилучені 01.04.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США, вилучені 01.04.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовлено.

Вилучені в ході обшуків грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) Євро, золото загальною вагою 921 (дев`ятсот двадцять один) грам, діамант розміром 0,51 карат - повернуто особам, у яких вони були вилучені.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, з доповненнями до апеляційних скарг.

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002789 від 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2025 у справі №757/12437/25, проведеного за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 :

1) Грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 55 200 (п ятдесят п`ять тисяч двісті) доларів США;

2) Грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 50 000 (п ятдесят) тисяч Євро;

- майно, тимчасово вилучене в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 18.03.2025 у справі № 757/12435/25-к проведеного за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

1 ) Грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 70 000 (сімдесят) тисяч доларів США;

2) Золото загальною вагою 921 (дев`ятсот двадцять один) грам;

3) Діамант розміром 0,51 карат.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судове рішення підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також неповноту судового розгляду.

Апелянт вказує на те, що під час досудового розслідування 01.04.2025 на підставі ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва проведені обшуки у місцях здійснення кримінально протиправної діяльності та за адресами проживання осіб, які причетні до вчинення описаного злочину, а саме за адресами мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході яких виявлено речі, предмети та грошові кошти, які отримані внаслідок здійснення кримінальної протиправної діяльності, які тимчасово вилучені.

Слідчий суддя під час ухвалення свого рішення, не об`єктивно та безпідставно не надавши мотивування аргументам прокурора, однобічно послався на наданні показання представника власника майна та його захисника, внаслідок чого не в повному обсязі встановив та дослідив всі обставини справи, поклав їх в основу оскаржуваної ухвали.

Наявні докази у даному кримінальному провадженні у сукупності з іншими матеріалами по справі вказують на той факт, що враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тимчасово вилучені під час проведення обшуків речі та грошові кошти, можуть набуті кримінально протиправним шляхом та мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому підлягають збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.

Більш того, під час досудового розслідування встановлено, що за результатом вчинення вказаного злочину, стратегічно важливому для м. Києва підприємству в особі ПрАТ «АК «Київводоканал» завдано збитків на суму понад - 3 млн. гривень, а відтак, відповідно до покладених обов`язків на орган досудового розслідування, необхідно вжити всіх заходів, задля забезпечення подальшого відшкодування завданих збитків.

Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 55 200 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті) доларів США, які вилучені 01.04.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 ; грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США, вилучені 14.07.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора у повному обсязі.

Зобов`язати прокурора та слідчого у кримінальному провадженні 00002789 повернути власнику - ОСОБА_7 , вилучені у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти та коштовне майно.

Зобов`язати прокурора та слідчого у кримінальному провадженні 00002789 повернути власнику - ОСОБА_7 , вилучені у ході обшуку будинку за адресами: АДРЕСА_1 , грошові кошти.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що власник майна - ОСОБА_7 , не погоджується з таким рішенням слідчого судді, вважає його протиправним і незаконним, та таким, яке має бути скасованим.

Апелянт вказує на те, що вказані грошові кошти і коштовності, а саме 125 200 доларів США, 50 000 євро, золото 921 гр. та діамант належать ОСОБА_7 , це її заощадження. Така інформація міститься у протоколах обшуку, підтверджена ОСОБА_7 у судовому засіданні 14 липня 2025 року, а також суду було надано виписки із ДФІ, які підтверджують, що ОСОБА_7 мала реальну можливість заробити ці кошти.

Натомість матеріали справи не містять доказів, що ці кошти були отримані злочинним шляхом, та і у ході судового засідання, прокурор таких доказів не надав.

Підтвердження законності набуття коштів ОСОБА_7 та відсутності навіть натяку, що остання здійснює якусь злочинну діяльність, у суду не було підстав арештовувати її майно, а отже оскаржуване судове рішення є протиправним і незаконним. Суд у цій справі мав би відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі та поновити порушені права ОСОБА_7 .

В доповненнях до апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції належним чином не надав оцінку твердженням ОСОБА_7 , яка заявила, що ці кошти вона заробила сама, вони отримані нею законним шляхом. На підтвердження своїх слів суду були надані декларації ОСОБА_7 за останні декілька років, де підтверджується її дохід у сумі понад 40 млн. грн.

У ході судового розгляду прокурор так і не спромігся надати доказів на підтвердження своєї версії, що вилучені кошти були отримані саме злочинним шляхом чи того, що вилучені кошти якимось чином пов`язані із кримінальним провадженням, а посилався як на неспростовну презумпцію - рішення слідчого про визнання усіх вилучених коштів речовими доказами.

Таким чином, суд першої інстанції керувався виключно припущеннями прокурора, а докази фактів, які надані ОСОБА_7 проігнорував. При цьому у судовому рішенні суд так і не навів жодних аргументів, чому він надав перевагу припущенням прокурора, а не аргументам ОСОБА_7 , які підтверджені доказами.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з доповненнями сторони обвинувачення та просив її задовольнити з наведених в ній підстав та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги представника власника майна, доводи власників майна та їх представників, які підтримав апеляційну скаргу, в інтересах власника майна та просили її задовольнити з наведених в ній підстав та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, з доповненнями прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги, з доповненнями прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002789 від 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з 2023 по теперішній час службові особи ПрАТ «АК Київводоканал» (), зловживаючи своїм службовим становищем, вступивши у змову зі службовими особами ТОВ «Гідрохім» (), з метою власного збагачення, використовуючи підроблені документи організували протиправну схему з постачання товарів неналежної якості, чим спричинили збитки ПрАТ «АК Київводоканал» в особливо великих розмірах.

Установлено, що 08.07.2024 за результатами відкритих торгів за ідентифікатором UA-2024-04-04-009178-a, проведених ПрАТ «АК Київводоканал» із закупівлі за номенклатурою «ДК 021:2015: 24310000-0 Основні неорганічні хімічні речовини, 24312122-5 Хлорид заліза (хлорид заліза (ІІ) рідкий)», переможцем визначено ТОВ «Гідрохім», з яким укладено договір №1170/24/16-24 від 02.08.2024.

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Гідрохім» зобов`язалося поставити на адресу ПрАТ «АК Київводоканал» 1 600 тон коагулянту хлорид заліза марки «DONAU Bellair special» виробництва Donauchem Vegyianyag Kereskedelmi Kft (Республіка Угорщина) по ціні 15 499 грн за тону на загальну суму 24 799 968 грн.

Зокрема, відповідно до тендерної документації до вказаної закупівлі, а саме додатку № 4 «Технічна специфікація до предмета закупівлі» передбачено поставку «Хлориду заліза (ІІ) рідкого 22-30 % FeCl2» із наступними технічними та якісними характеристиками: зовнішній вигляд: рідина з забарвленням від світлого до темно-зеленого кольору, допускаються відтінки іншого кольору. Вміст заліза (Fe2+), % - 10,0 - 13,0. Вміст заліза загального (Fe заг.), % - 10,0 - 13,0. Вміст заліза (Fe3+), % -

Крім цього, учасник закупівлі повинен був надати у складі тендерної пропозиції супроводжувальні документи на товар, зокрема:

- стандарт, відповідно до якого виробляється реагент, з перекладом на українську мову або ТУ;

- копія висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на Товар щодо можливості його застосування для очистки води господарсько-питного водопостачання;

- сертифікат якості, в якому надано результати лабораторних досліджень якості реагенту відповідно до стандарту, згідно з яким виробляється реагент, з перекладом на українську мову.

- копія паспорту безпеки або карта даних небезпечного фактору або Safetу data sheet з перекладом на українську мову.

Також, тендерною документацією було передбачено, що у разі якщо Учасник є офіційним дистриб`ютором/дилером/представником виробника предмету закупівлі, то у складі тендерної пропозиції надається документальне підтвердження від виробника, що такий учасник є дистриб`ютором/дилером/ представником та/або договір з виробником/постачальником, у разі якщо Учасник не є виробником товару.

Додатковою вимогою до вказаної закупівлі було надання потенційним постачальником довідки в довільній формі з інформацією про походження товару та виробника товару.

Таким чином, на виконання вимог тендерної документації, ТОВ «Гідрохім» було надіслано на адресу ПрАТ «АК Київводоканал» технічну специфікацію до предмету закупівлі (додаток 4 тендерної документації) вих. № 703 від 25.06.2024 за підписом директора товариства ОСОБА_12 , у якій зазначено, що товариство має намір здійснювати поставки «Хлориду заліза (ІІ) рідкого 22-30 % FeCl2», а саме «коагулянту хлорид заліза DONAU Bellair special, водний розчин двовалентного заліза», із технічними та якісними характеристиками, які ідентичні технічній специфікації до предмета закупівлі.

Крім цього, ТОВ «Гідрохім» було надано довідку № 705 від 25.06.2024 за підписом директора товариства ОСОБА_12 , у якій зазначено, що виробником товару «Коагулянт хлорид заліза DONAU Bellair special, водний розчин двовалентного заліза» є Donauchem Vegyianyag Kereskedelmi Kft (Республіка Угорщина) та висновок наукової санітарно-епідеміологічної експертизи на відповідність санітарному законодавству, виданий ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва» Національної академії медичних наук України за №2024/04/2673 від 11.06.2024 про те, що коагулянт хлорид заліза «DONAU Bellair special» відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України.

Під час досудового розслідування установлено, що впродовж 2023- 2025 років ТОВ «Гідрохім» не імпортував коагулянт хлорид заліза (ІІ) марки «DONAU Bellair special» виробництва Donauchem Kft.

Більш того установлено, що службовими особами ТОВ «Гідрохім» з дати укладання договору, а саме з 02.08.2024 по даний час поставлено на адресу ПрАТ «АК Київводоканал» більш ніж 850 тон коагулянту хлорид заліза по ціні 15 499 грн за тону, який був придбаний товариством у обсязі 850 тон по ціні 11 496 грн за тону у ТОВ «Аульська Хлоропереливна Станція» ().

З метою приховування вказаного факту на адресу ПрАТ «АК Київводоканал» службовими особами ТОВ «Гідрохім» надсилаються підроблені супровідні документи (ТТН, видаткові накладні, сертифікати якості, тощо), що підтверджують походження зазначеного коагулянту хлорид заліза.

Також, факт поставки ТОВ «Гідрохім» на адресу ПрАТ «АК Київводоканал» коагулянту хлорид заліза, який не відповідає заявленим якісним характеристикам згідно тендерної документації та умовам укладеного договору, підтверджено протоколом вхідного контролю якості від 19.07.2024 (лист ПрАТ «АК Київводоканал» на адресу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області № 2936/18/36/02-24 від 23.07.2024).

Таким чином, за результатами виконання умов вказаного договору та поставки ТОВ «Гідрохім» коагулянту хлорид заліза виробництва ТОВ «Аульська Хлоропереливна Станція» замість коагулянту хлорид заліза «DONAU Bellair special» виробництва Donauchem Kft (Республіка Угорщина) ПрАТ «АК Київводоканал» завдано збитків на загальну суму понад 6 406 368 грн.

Більш того, під час досудового розслідування, за результатом проведення комплексу процесуальних дій установлено, що вантажівка ТОВ «Гідрохім», під видом отримання коагулянту хлорид заліза від ТОВ «Аульська Хлоропереливна Станція», фактично здійснює завантаження вказаної речовини на ТОВ «Хімефект» та ТОВ «Оберхім», які пов`язані між собою кінцевим бенефіціарним власником ОСОБА_13 , після чого, водієм вантажівки ТОВ «Гідрохім» отримується супровідна документація від ТОВ «Аульська Хлоропереливна Станція», та останній їде до м. Києва в ПрАТ «АК Київводоканал», де в дорозі змінює супровідні документи, відповідно до яких постачальником та відправником вказаної хімічної речовини стає ТОВ «Гідрохім».

За результатом проведених обшуків органом досудового розслідування виявлено та вилучено документи по всій злочинній ланці, які прямо підтверджують реалізацію вище зазначеної злочинної схеми, а саме: встановлено договори поставки, укладені між ПрАТ «АК Київводоканал» та ТОВ «Гідрохім», предметом яких є поставка коагулянту хлорид заліза (ІІ) «DONAU Bellair special» виробництва Donauchem Kft (Республіка Угорщина) на адресу ПрАТ «АК Київводоканал» від ТОВ «Гідрохім»; електронне листування між ТОВ «Гідрохім» та іноземним підприємством Donauchem Kft, в якому останні зазначають, що не мають можливості виготовляти коагулянт хлорид заліза (ІІ) «DONAU Bellair special»; документи в частині поставки ТОВ «Аульська Хлоропереливна Станція» протягом 2024 - 2025 років на адресу ТОВ «Гідрохім» продукції «Хлорид заліза (хлорид заліза (ІІ) рідкий)» та документи щодо закупівлі ТОВ «Аульська Хлоропереливна Станція» продукції «Хлорид заліза (хлорид заліза (ІІ) рідкий)» у ТОВ «Хімефект» з ідентичними датами та вагою, які поставляло ТОВ «Гідрохім» на адресу ПрАТ «АК Київводоканал»; тощо.

Під час досудового розслідування 01.04.2025 на підставі ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва проведені обшуки у місцях здійснення кримінально протиправної діяльності та за адресами проживання осіб, які причетні до вчинення описаного злочину, а саме за адресами мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході яких виявлено речі, предмети та грошові кошти, які отримані внаслідок здійснення кримінальної протиправної діяльності, які тимчасово вилучені.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2025 у справі № 757/12437/25-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 55 200 доларів США;

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 50 000 тисяч Євро.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 18.03.2025 у справі № 757/12435/25-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 70 000 доларів США;

- золото загальною вагою 921 грам;

- діамант розміром 0,51 карат.

03.04.2025 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002789, а саме тимчасово вилученого майна, яке вилучено в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2025 у справі №757/12437/25 проведеного за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 55 200 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті) доларів США;

грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) Євро.

Майно, тимчасово вилучене в ході обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2025 у справі №757/12435/25 проведеного за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США;

- золото загальною масою 921 грам;

- діамант розміром 0,51 карат.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тимчасово вилучені під час проведення обшуків речі та грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом та мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому підлягають збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.

Також, необхідність арешту майна обумовлена обов`язком сторони обвинувачення згідно ст. 170 КПК України вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, а також тим, що це єдиний захід забезпечення кримінального провадження, здатний забезпечити досягнення поставленої мети - збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У зв`язку із тим, що вказані речі та грошові кошти є тимчасово вилученим майном, орган досудового розслідування звертається до суду з метою накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу та подальшого забезпечення відшкодування шкоди.

Метою арешту є збереження речового доказу та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки вищевказане майно може бути відчужене на користь інших осіб у разі незастосування даного заходу забезпечення, може бути спотворене або втрачене.

Підсумовуючи клопотання, прокурор просив накласти арешт на майно, тимчасово вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 .

14.07.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0002789 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 55 200 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті) доларів США, вилучені 01.04.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США, вилучені 01.04.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовлено.

Вилучені в ході обшуків грошові кошти у іноземній валюті на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) Євро, золото загальною вагою 921 (дев`ятсот двадцять один) грам, діамант розміром 0,51 карат - повернути особам, у яких вони були вилучені.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Задовольняючи частково дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0002789 від 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання та надані матеріали кримінального провадження, встановив, що є достатні підстави вважати, що мало місце кримінальне правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0002789, та ОСОБА_9 , який в тому числі отримував дохід від ТОВ «Гідрохім» та відповідно матеріалів, наданих прокурором, здійснює фактичне керування діяльністю ТОВ «Гідрохім», причетний до розслідуваної в рамках вказаного кримінального провадження протиправної діяльності, а вилучені за місцем його проживання грошові кошти можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя врахував, що постановою слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 від 02.04.2025 у кримінальному провадженні № 0002789 від 20.12.2024, зокрема, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у сумі 55 200 доларів США та 50 000 Євро та вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти у розмірі 70 000 доларів США, золото загальною вагою 921 грам та діамант вагою 0,51 карат визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а.с. 70-90).

Водночас, як зазначено прокурором в клопотанні та обгрунтовано в долучених до нього матеріалах, на даний час встановлений слідством розмір збитків, заподіяних ПрАТ «Київводоканал» внаслідок постачання ТОВ «Гідрохім» товарів неналежної якості, оцінено на загальну суму орієнтовно 6 406 368 грн.

Отже, загальна сума вилучених за місцем проживання ОСОБА_9 грошових коштів і майна перевищує суму збитків, спричинених, на думку слідства, кримінальним правопорушенням. За таких обставин прокурором не доведено, яким чином грошові кошти та майно в сумі, вилученій за місцем проживання ОСОБА_9 , могли бути здобуті саме в результаті розслідуваного кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги фактичні обставини кримінального провадження, загальний розмір заподіяних ПрАТ «Київводоканал» збитків, вчинення кримінального правопорушення у співучасті з іншими особами, слідчий суддя вважав, що критеріям речових доказів відповідають грошові кошти в сумі 55 200 доларів США, та грошові кошти в сумі 70 000 доларів США, оскільки можуть бути такими, що здобуті кримінально - протиправним шляхом, за викладених в фабулі клопотання обставинах.

При цьому слідчим суддею встановлено, що вилучені грошові кошти за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , не мають індивідуально визначених характеристик, а отже з урахуванням принципів розумності та співмірності, враховуючи той факт, що сума доходів від протиправної діяльності не може перевищувати суму збитків в провадженні, слідчий суддя вважав обґрунтованим клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 55 200 доларів США, вилучені 01.04.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові кошти в сумі 70 000 доларів США, вилучені 01.04.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині вилучене майно підлягає поверненню, оскільки не доведено розумних підстав вважати, що воно здобуте в результаті вчинення розслідуваного кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Слідчий суддя вважав, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Також слідчим суддею зазначено, що версія представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 стосовно того, що грошові кошти, вилучені в ході проведених 01.04.2025 обшуків, належать не ОСОБА_15 , а його дружині ОСОБА_7 , підлягає перевірки слідчим в ході проведення досудового розслідування.

Щодо накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначив, що обґрунтовуючи необхідність арешту майна з метою забезпечення відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди, прокурор не зазначив про те, що в кримінальному провадженні заявлено цивільні позови, що суперечить частинам 6, 8 ст. 170 КПК України, а також витяг з ЄРДР не містить відомостей про повідомлення будь - яким особам в провадженні про підозру. Тому, слідчий суддя вважав відсутніми підстави на даній стадії провадження для накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову.

Зтакими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, заслухано доводи прокурора щодо підстав для задоволення вказаного клопотання та позицію власника майна та представників власників майна, щодо відсутності підстав для його задоволення, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0002789 від 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано частково задовольнив клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянтів обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт частково на вище зазначене майно, з тих підстав, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та є речовим доказом в кримінальному провадженні № 0002789 від 20.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК Українипри обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Твердження представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , про те, що грошові кошти на які накладено арешт, вона заробила сама, вони отримані нею законним шляхом, що підтверджується деклараціями за останні декілька років, де підтверджується її дохід у сумі понад 40 млн. грн., то вони, як вірно зазначив слідчий суддя мають бути перевірені органом досудового розслідування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав частково арешт на вказане майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, що прокурором не доведено, що майно, в частині якого відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення дані щодо якого внесені до ЄРДР, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор та представник власника майна просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Всі інші зазначені в апеляційних скаргах обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги, з доповненнями прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,- без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги, з доповненнями прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4