Справа № 1-788/2005
Провадження №5/524/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці заяву ОСОБА_4 про скасування арешту,

встановив:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука звернувся заявник ОСОБА_4 з заявою про скасування арешту, реєстраційний номер обтяження №1707566, зареєстрованого 23.02.2005 реєстратором: Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора на підставі повідомлення № 7/2297 від 12.09.2002 Автозаводського рай управління МВС України на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Окрім цього просив виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт щодо об`єкта нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 , інформацію про державну реєстрацію обтяжень.

Заяву обґрунтовує тим, що Автозаводським рай управлінням МВС проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження Автозаводським рай управлінням МВС накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , співвласником якої є заявник ОСОБА_4 .

Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.10.2005 року заявника ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 125 КК України і призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі гривень на користь держави.

Під час постановлення вироку судом не було вирішено питання про зняття арешту з майна ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явися, просив розглядати справу без його участі, заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти скасування арешту, оскільки по даній кримінальній справі постановлено вирок та необхідність у такому арешті відпала.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не викликався, оскільки у суду відсутні дані про його місце проживання чи перебування, оскільки матеріали справи знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Заслухавши прокурора, дослідивши заяву та наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що подана заява про зняття арешту з майна підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.9 розділу ХІ «Перехідні Положення» КПК України, який набрав чинності з 20 листопада 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 КПК України здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Наявність арешту майна грубо порушує права власника, створює перешкоди у здійсненні права володіти користуватися та розпоряджатися майном до теперішнього часу.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачених, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.10.2005 року заявника ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 125 КК України і призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі гривень на користь держави.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за реєстраційними номерами обтяження 1707566, 1707578 зазначено арешт майна, на підставі повідомлення 7/2297 від 12.09.2002, Автозаводського райуправління МВС, при цьому за номером обтяження 1707566 зареєстровано 23.02.2005 о 12:48:43, а номером обтяження 1707578 зареєстровано 23.02.2005 о 12:50:01.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.02.1997 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 , та членам його сім`ї: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Таким чином, наявність арешту суттєво обмежує права завника.

Арешт на майно накладений на підставі повідомлення 7/2297 від 12.09.2002, Автозаводського райуправління МВС.

Тобто, процесуальне рішення слідчого прокуратури стосовно арешту майна прийняте під час дії Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року.

Під час постановлення вироку по кримінальній справі відносно ОСОБА_8 рішення про скасування накладеного арешту судом не прийняте.

На теперішній час КПК України 1960 року втратив чинність, натомість 20 листопада 2012 року набрав чинності новий КПК України від 13 квітня 2012 року.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст .409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

У п. 8 ч.1 ст.324 КПК України (1960 року) зазначено, що постановляючи вирок суд повинен вирішити, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» - за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слід враховувати, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна ОСОБА_8 , потреба відпала, конфіскація майна до особи за вироком суду не застосовано, цивільний позов не заявлено, окрім того речовий доказ годинник «Касио» переданий в користування потерпілого, тому суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України (1960 року), ст.ст. 100, 170, 174, п.9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України (2012 року) суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_8 про скасування арешту задовольнити частково.

Скасувати арешт, що накладений на підставі повідомлення 7/2297, 12.09.2002, Автозаводського рай управління МВС на квартиру АДРЕСА_1 , де власником зазначено ОСОБА_4 , та зареєстровано за реєстраційними номерами обтяження: 1707566, 1707578.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_9