ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 646/7963/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/1196/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю захисника ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме прокурора та підозрюваної, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Основ`янського районного суду м.Харкова від 04.09.2025, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 , застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 31.10.2025 включно, без визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка її подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування ухвали і постановлення нової, якою вона просить застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що в ухвалі слідчого судді не було зазначено якими саме доказами обумовлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і не вказано чому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Наголошує на тому, що стороною обвинувачення не було надано жодних належних та допустимих доказів, які давали б підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Просить звернути увагу на те, що ОСОБА_7 раніше не судима, має вищу освіту, проживає у м.Харкові, до 04.09.2025 включно офіційно працювала спеціалістом ТЦК та СП, затримана не була, до суду прийшла самостійно та добровільно, закордонного паспорту ніколи не мала та не збирається переховуватися від суду.

У зв`язку з цим захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою і просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні за допомогою відеоконференції брала участь захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Підозрювана та прокурор про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Від підозрюваної та прокурора жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, не надходило. На особистій участі вони також не наполягали.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, а також те, що захисник не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваної та прокурора, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності вказаних осіб.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СВ Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження №00016982 від 12.08.2024, попередня кваліфікація за ч.5 ст.111-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: Харківська область, м.Куп`янськ, сел.Ківшарівка, ЖКП 2, зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області, де виконувала наступні функціональні обов`язки: організовувала та несла повну відповідальність за діяльність підприємства, затверджувала заявки на фінансування підприємства з бюджету так званої «Временной-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», складала та підписувала штатний розпис персоналу комунального підприємства, відомості про нарахування заробітної плати в російських рублях, направляла запити так званому голові «Временной-гражданской администрации Купянского района Харьковской области», складала звіти та аналітичні записки, мала у своєму підпорядкування підлеглих, а також виконувала інші обов`язки під час керівництва підприємством.

03.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111- 1 КК України.

Враховуючи це, 03.09.2025 старший слідчий звернулася до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави, зпосиланням на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється остання, та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і у сукупності, а саме: даними витягу з ЄРДР від 12.08.2024, кримінальне провадження №0001982, правова кваліфікація ч.5 ст.111-1 КК України; даними документів, що підтверджують колабораційну діяльність ОСОБА_7 (пояснительная записка №168/01 от 11.07.2022 года, штатные расписания ООО «Управляющая компания «Комэнерго-Купянск», заявка на финансирование ООО «УК «Комэнерго-Купянск», ведомость начисления заработной платы ООО «УК «Комэнерго-Купянск» за период с 20.06.2022 года по 30.06.2022 года, приказ и.о. главы временной гражданской администрации Купянського района №98/лс от 27.06.2022 года о назначении ОСОБА_7 на должность и.о. директора КП «КомЭнерго-Купянск», штатное расписание КП «Комэнерго-Купянск» по состоянию на 01.08.2022 год, письма ОСОБА_7 на имя и.о. начальника УЖКХ ВГА Купянского района Харьковской области №184/01 от 04.08.2022 года, №192/01 от 10.08.2022 года, №206/01 от 18.08.2022 года, приказ и.о. главы временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области ОСОБА_9 №101/лс от 20.06.2022 года о назначении ОСОБА_7 на должность и.о. директора ООО «УК «Комэнерго-Купянск» временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области), даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 09.05.2025, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 09.05.2025, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 09.05.2025, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.05.2025, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 24.07.2025, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 31.07.2025, даними протоколу огляду документів від 01.09.2025, даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2025 та від 31.07.2025.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя зазначив про необґрунтованість та безпідставність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, за наявності тих доводів, які вказані у клопотанні.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками слідчого судді, зокрема щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції необхідність застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваної під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги вказані ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваної та обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виходячи з відомостей щодо особи підозрюваної, яка раніше не судима, має вищу освіту, зареєстрована та проживає у місті Харкові, а також мала офіційне місце роботи до 04.09.2025 включно, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, не виключена можливість переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань та дослідження їх судом, а ОСОБА_7 має реальну можливість впливати на вказаних осіб у даному кримінальному провадженні, в тому числі на тих, яким відомо про вчинення кримінальних правопорушень, не можна виключати можливість такого впливу підозрюваної на останніх з метою зміни їх свідчень на свою користь.

Крім того, слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого або альтернативного запобіжного заходу, але, враховуючи вищевикладене, а також вимоги ч.6 ст.176 КПК України, ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України, було зроблено вмотивований висновок про те, що обґрунтованість підозри у вчиненні злочину на даному етапі розслідування не дозволяє застосувати до підозрюваної інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, без визначення застави.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

У зв`язку з викладеним застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваній, а саме того, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, яке спрямоване проти основ національної безпеки України та є найбільш небезпечним посяганням на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року: «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваної стосовно недоведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, спростовуються відомостями, що є наявними в кримінальному провадженні, що свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст.370 КПК України.

Твердження захисника підозрюваної про те, що ОСОБА_7 раніше не судима, має вищу освіту, проживає у м.Харкові, до 04.09.2025 включно офіційно працювала спеціалістом ТЦК та СП, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, виходячи з матеріалів справи, ці обставини існували на час подій, які їй інкримінуються і вони не стали стримуючим фактором для підозрюваної при вчиненні протиправного діяння.

Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Тобто, на переконання колегії суддів, з огляду на обставини кримінального правопорушення, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів, в апеляційній скарзі не наведено беззаперечних та достатніх доводів, які б спростовували висновки слідчого судді щодо необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та не вбачається підстав для визначення розміру застави.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , а також про відсутність підстав для зміни чи скасування цього рішення за доводами поданої апеляційної скарги.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст.370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її зміни чи скасування на цьому етапі досудового розслідування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, ст.ст.392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Основ`янського районного суду м.Харкова від 04.09.2025 про

застосування до підозрюваної за ч.5 ст.111-1 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою

в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 31.10.2025 включно,

без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4