Провадження № 1-кп/205/ 1221/25
У Х В А Л А

15 грудня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000738 від 10.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 321 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 321 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60днів, оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, обвинувачений ОСОБА_5 , може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 321 КК України. Зокрема за тяжкий злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, з конфіскацією майна. Тим самим, обвинувачений може створити перешкоди для проведення повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду обвинувального акту у судових інстанціях. Також, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, офіційно неодружений, дітей офіційно не має, тобто, не має достатньої кількості стійких соціальних зв`язків, які б могли його стримувати останнього від зміни місця проживання та телефону, від розірвання яких він міг би утриматись. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, за злочин передбачений ст. 307 КК України, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення не виключає можливість того, що знаходячись на волі, обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інші злочини, оскільки після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, останній належних висновків для себе не робив і знов вчинив подібний новий тяжкий злочин, у сфері обігу наркотичних засобів. Також, слід враховувати, що обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, а саме 02.10.2004 та 17.12.2012 оскільки, станом на сьогоднішній день, ОСОБА_5 не має постійного заробітку, не виключено можливість того, що останній може знов вчиняти нові корисливі злочини. В тому числі, з метою отримання додаткового заробітку, ОСОБА_5 може вчиняти нові злочини у сфері обігу наркотичних засобів, при цьому, маючи корисливий мотив.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засідання підтримав клопотання, посилаючись на обставини викладені у клопотанні, просив задовольнити.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засідання розгляд питання поклав на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Суд, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу, вислухавши доводи прокурора, думку захисника, обвинуваченого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та під загрозою можливого застосування покарання, яке передбачено законом у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

З огляду на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не має міцних соціальних зв`язків, не має офіційного працевлаштування та офіційно-підтверджених джерел доходів, приймаючи до уваги наявність судимостей, в тому числі за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень, є підтвердженим ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейського суду з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування обвинуваченого під вартою будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Також суд, зважаючи на вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, вважає, що вказані відомості про особу ОСОБА_5 в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, більш м`який, не вбачається.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 24-00 години 12 лютого 2026 року включно з можливістю внесення застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 121 120 гривень.

У разі внесення застави, вважати, що ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді застави з покладанням на нього, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступних обов`язків:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1