Провадження № 1-кп/127/1209/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000734 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше судимого, а саме:

-28.10.2013 Апеляційним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.12.2015 по відбуттю строку покарання;

-23.02.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 18.07.2018 по відбуттю строку покарання;

-18.06.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 129 КК України до 4 місяців арешту;

-19.03.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

-22.02.2022 Вінницьким апеляційним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-01.11.2022 вироком Літинського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі;

-10.09.2025 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, згідно з вироком Літинського районного суду Вінницької області від 01.11.2022, в умовах воєнного стану, який діє на території України з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 12.09.2025 близько 20 год 00 хв, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_3 , вирішив проникнути до будинку, належного ОСОБА_6 , з метою викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, у період дії воєнного стану, переліз через паркан домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Підійшовши до вікна, ОСОБА_4 поштовхом рук його відчинив, після чого проник до будинку.

Всередині будинку ОСОБА_4 побачив телевізор торгової марки «LG» моделі «43UA75006LA» вартістю 14467 грн 95 коп., потім у комоді знайшов коробку, в якій зберігались жіночі прикраси. Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу ОСОБА_4 заволодів телевізором та парою сережок у формі листочків, виготовлених із срібла 925 проби, вагою 5,72 г із вставками каменів кубічного цирконію вартістю 4354 грн 50 коп., після чого виніс викрадені речі з будинку, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 18822 грн 45 коп.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи засудженим 10.09.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України вироком Вінницького міського суду Вінницької області до покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 роки, який 11.10.2025 набрав законної сили, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання для власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 16.10.2025 близько 00 год 40 хв, перебуваючи на вулиці Героїв Нацгвардії (колишня вул. Некрасова) у місті Вінниці, помітив на землі поліетиленовий пакет із вмістом кристалоподібної речовини.

Зрозумівши, що всередині поліетиленового пакету знаходиться наркотичний засіб, ОСОБА_4 підняв вказаний поліетиленовий пакет та помістив його до правої зовнішньої кишені жилетки, в яку був одягнений. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який почав зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, 16.10.2025 о 00 год 55 хв ОСОБА_4 , проходячи вулицею Героїв Нацгвардії у місті Вінниці, поблизу будинку №95, відповідно до ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи стані, викликаному вживанням метадону, з метою перевірки був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, на запитання яких про наявність в нього заборонених речовин та засобів, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання наркотичних засобів будуть викриті, повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, у зв?язку з чим на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

Цього ж дня, на місце події прибула слідчо-оперативна група Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, якій в період часу з 02 год 25 хв по 02 год 33 хв ОСОБА_4 , в ході проведеного огляду місця події за адресою: місто Вінниці, вулиця Героїв Нацгвардії (колишня вул. Некрасова) у місті Вінниці, біля будинку № 95, в присутності запрошених понятих, добровільно видав із правої зовнішньої кишені жилетки, в яку був одягнений, поліетиленовий пакет із вмістом кристалоподібної речовини, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 28.10.2025, в наданій на експертизу речовині міститься метадон, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. В речовині масою 0,2291 г, маса метадону становить 0,1819 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованими йому злочинами, свою вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини їхнього скоєння, викладені в обвинувальному акті та погодився з кваліфікацією його дій. Також повідомив, що викрадений телевізор продав раніше незнайомому йому чоловіку, а срібні сережки здав до ломбарду, що розташований у м. Вінниці. Наркотичний засіб метадон, знайшов і оскільки раніше вживав такий наркотичний засіб, то відразу ж зрозумів що це та вирішив залишити його собі для власного вживання.

Акцентував увагу суду на тому, що щиро шкодує про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, попередньо надала письмову заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність. В заяві також зазначила, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення злочину, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів та визначені обвинуваченням обставини їхнього вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії по першому епізоду вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану. По другому епізоду за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне: позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття); ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, - до нетяжких злочинів); особливості й обставини їхнього вчинення; особу обвинуваченого (раніше неодноразово судимий, в зв`язку з чим вже відбував покарання в місцях позбавлення волі, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, офіційно непрацевлаштований).

При призначенні ОСОБА_4 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Щире каяття проявилося у визнанні обвинуваченим факту вчинення кримінальних протиправних діянь, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Обставиною, передбаченою статтею 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

За вищевикладених обставин, враховуючи дані що характеризують особу обвинуваченого, проаналізувавши його поведінку, а саме: визнання вини, щире каяття, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин та обтяжуючої покарання обставини, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи позицію прокурора та потерпілої, висловлену у письмовій заяві, позицію сторони захисту, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а необхідним і достатнім буде покарання за вчинені злочини у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій статей обвинувачення, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Окрім того, враховуючи наявність в обвинуваченого попередніх судимостей, суд вважає необхідним на підставі ч. 1 ст. 71, п. а-1 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання у виді пробаційного нагляду за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2025 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. При цьому, визначене покарання не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Строк відбування покарання необхідно рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду.

Запобіжний захід до обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не застосовувався.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів Вінницького відділу НДЕКЦ України та Вінницького відділення КНДІСЕ МЮ України для проведення: 1) судової трасологічної експертизи №CE-19/102-25/20669-ТР від 23.09.2025, сума витрат становить 2674,20 грн; 2) судової біологічної експертизи №CE-19/102-25/20396-БД від 10.10.2025, сума витрат становить 4209,40 грн; 3) судової біологічної експертизи №CE-19/102-25/20395-БД від 10.10.2025, сума витрат становить 4209,40 грн; 4) судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № CE-19/102-25/22629-НЗПРАП від 28.10.2025, сума витрат становить 3565,60 грн; 5) судової товарознавчої експертизи №2103/25-21 від 10.10.2025, сума витрат становить 2544,48 грн, загальною вартістю 17203 (сімнадцять тисяч двісті три) грн 08 коп., оскільки їхнє проведення було обумовлено розслідуванням скоєних ним злочинів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 63, 65-67, 70, 72, 185, 309 КК України, ст. 100, 124, 174, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. а-1 ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання у виді пробаційного нагляду за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2025 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 17 203 (сімнадцять тисяч двісті три) грн 08 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2025 по справі № 127/29052/25 на майно, а саме: речі та сліди, які були вилучені в ході огляду місця події від 14.09.2025, а саме: запаховий слід із поверхні ручки міжкімнатних дверей, поміщений до спеціального пакету «Національна поліція України» PSP2397630; два фрагменти фото сліду взуття, поміщені до спеціального пакету «Національна поліція України» PSP7131028; запаховий слід із поверхні металевого воротка внутрішньої сторони хвіртки, який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» RIC2131217; слід папілярного візерунку у кількості 1 шт., поміщений до паперового конверту «Національна поліція України Слідче управління».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2025 по справі №127/32800/25 на майно, яке було вилучене 16.10.2025 під час огляду місця події за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 95, у ОСОБА_4 , а саме: поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- слід папілярного візерунку у кількості 1 шт., поміщений до паперового конверту «Національна поліція України Слідче управління», який відповідно до квитанції №3074 переданий до камери зберігання речових доказів Відділу поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області знищити;

- об`єкти дослідження до висновку експерта від 23.09.2025 №CE-19/102-25/20669-ТР (два аркуші паперу із зображеннями на них слідами та попередня упаковка), поміщені до спеціального пакету Експертна служба МВС України 6188779, який відповідно до квитанції №3086 переданий до камери зберігання речових доказів Відділу поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області знищити;

- об`єкти дослідження до висновку експерта від 10.10.2025 №СЕ-19/102/20395-БД (фланелева серветка та первинне упакування), які поміщено до сейф-пакету 8890096; об`єкти дослідження до висновку експерта від 10.10.2025 №СЕ-19/102/20396-БД (банка-сховище із двома фланелевими серветками), які поміщено до спеціального пакету Експертна служба МВС України 6189046; об`єкти дослідження до висновку експерта від 10.10.2025 №СЕ-19/102/20396-БД (фланелева серветка та первинне упакування), які поміщено до сейф-пакету 8890095 та відповідно до квитанції №3095 передані до камери зберігання речових доказів Відділу поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області знищити;

- електронний носій інформації DVD-R диск з відеозаписами за період часу з 16 год 43 хв по 17 год 10 хв 15.09.2025 з камер спостереження, яким облаштоване приміщення та прилегла до ломбарду ТОВ «Ломбард Дім-Мікрофінанс» територія залишити при матеріалах кримінального провадження.

- сейф-пакет Експертної служби №5700010 у якому міститься метадон масою 0,1819 г, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: