Справа № 638/7164/25
Провадження № 1-в/638/485/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків та приведення вироків суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова із клопотанням, в якому просить, з урахуванням уточнень, вирішити інше питання про всякого року сумнів, що виникне при виконанні вироку від 31 жовтня 2019 року Нововодолазького районного суду Харківської області та вироку від 08 липня 2024 року Новодолазького районного суду Харківської області, а саме: вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків; провести зарахування в строк відбування покарання за вироком від 31 жовтня 2019 року Нововодолазького районного суду Харківської області відбутий строк за вироком від 19 вересня 2019 року Нововодолазького районного суду Харківської області в період з 28.11.2019 року по 28.11.2022 року; звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком від 19 вересня 2019 року Нововодолазького районного суду Харківської області у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння; виключити з вироку від 31 жовтня 2019 року Нововодолазького районного суду Харківської області посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України; звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року за епізодами, які мали місце у період часу з 01 по 18 січня 2019 року (потерпіла ОСОБА_9 ) та наприкінці січня початку лютого 2019 року; звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком від 08 липня 2024 року Нововодолазького районного суду Харківської області у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння; вирішити інше питання про всякого року сумнів, що виникне при виконанні вироку від 31 жовтня 2019 року Нововодолазького районного суду Харківської області, а саме з якої дати (число, місяць, рік) слід обчислювати ОСОБА_4 строк відбуття покарання.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 08 липня 2024 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку: 22 жовтня 2024 року. Кінець строку: 22 жовтня 2029 року.

Також зазначає, що ОСОБА_4 засуджений 31 жовтня 2019 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.2 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Згідно із частиною 4 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинання не відбутого покарання за попереднім вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.09.2019, з урахуванням змісту ухвали цього ж суду від 17.10.2019 року, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 7 (місяців) позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та його затримання.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 19 вересня 2019 року Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 - ч.З ст. 185 КК України, а саме 1 епізод 21.12.2018 на суму 1 170, 10 грн.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 31 жовтня 2019 року Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою, поєднане із проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.З ст. 185 КК України, а саме 2 епізоди: у період часу з 01 по 18 січня 2019 року (потерпіла ОСОБА_9 ) на суму 1 156,00 гривень; наприкінці січня початку лютого 2019 року на суму 660,00 гривень.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 08 липня 2024 року Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло та в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме 1 епізод:18 лютого 2024 року на суму 1 350 гривень 00 копійок.

За змістом ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3 886-ІХ) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2018 складає 1 762 грн.; станом на 01.01.2019 - 1 921 грн.; станом на 01.01.2024 - 3 028 грн.

Тому дії ОСОБА_4 за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року; за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року та за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 липня 2024 року слід кваліфікувати за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України ((усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Крім того, відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.09.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1, ч.2 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Як вбачається з роз`яснень, які викладені в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

З огляду на викладене, засудженому слід визначити покарання за наявності кількох вироків: вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року та вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року більш суворим покаранням, призначеним вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року, остаточно визначити до відбуття 5 років позбавлення волі.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.09.2019 року, визнаного судом доведеним, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, яке мало місце 21.12.2018 року на суму 1170 гривень 10 копійок.

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року, визнаного судом доведеним, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, які мали місце у період часу з 01 по 18 січня 2019 року (потерпіла ОСОБА_9 ) на суму 1156 гривень, а також наприкінці січня початку лютого 2019 року на суму 660 гривень.

Згідно формулювання обвинувачення за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року, визнаного судом доведеним, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, яке мало місце 18.02.2024 року на суму 1350 гривень.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2019 року становить 1921 гривню, станом на 01.01.2024 року - 3028 гривень, що перевищує вартість майна, викраденого в результаті вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень: за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, за яким він був засудженим вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.09.2019 року; за ч.3 ст.185 КК України за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року (2 епізода), за ч.4 ст.185 КК України за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, після внесення змін Законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення, вищевказані діяння, вчинені ОСОБА_4 , перестали бути кримінально караними, тому суд приходить до висновку, що клопотання установи виконання покарання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засудженого слід звільнити від призначеного покарання згідно вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.09.2019 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, а також згідно Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року за ч.4 ст.185 КК України на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

Крім того з вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року слід виключити 2 епізода за ч.3 ст.185 КК України, які мали місце у період часу з 01 по 18 січня 2019 року (потерпіла ОСОБА_9 ) та наприкінці січня початку лютого 2019 року). Також з резолютивної частини вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року слід виключити посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України та ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185, ч.1 та ч.2 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

При цьому, враховуючи те, що за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.09.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року за ч.4 ст.185 КК України, а саме за крадіжки, за які він підлягає звільненню від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати у строк відбування покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року повністю відбутий строк покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року (з 28.11.2019 року по 28.11.2022 року), а також строк, частково відбутий за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року (з 22.10.2024 року по 17.09.2025 року).

З огляду на викладене, оскільки засудженим повністю відбуте покарання за вироком суду від 19.09.2019 року та частково відбуте покарання за вироком суду від 08.07.2024 року за діяння, караність яких усунута законом, на дату розгляду клопотання становить більше, ніж 3 роки 7 місяців, засуджений підлягає негайному звільненню з установи виконання покарання за відбуттям строку покарання за вироком суду від 31.10.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 354, 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_8 задовольнити частково.

Привести вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.07.2024 року за ч.4 ст.185 КК України звільнити від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Привести вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.09.2019 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.09.2019 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України звільнити від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Привести вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року за ч.3 ст.185 КК України звільнити від призначеного покарання на підставі ст.74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року посилання на застосування ч.1 та ч.2 ст.70 КК України.

Виключити з резолютивної частини вироку Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбування покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року повністю відбутий строк покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року.

Вважати ОСОБА_4 таким, що повністю відбув покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 31.10.2019 року та негайно звільнити з установи виконання покарання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 22.09.2025 року о 16:00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1