Справа № 366/4009/25
Провадження №1-кс/366/26/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2026 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000374, внесеному в ЄРДР 22.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання

1.1. Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт на вилучену під час проведення огляду 13.12.2025 бензопилу марки STURM GC-466 № OR857-071225EN-D/200, жовтого кольору, залишивши її на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

1.2. Клопотання мотивоване тим, що 29.09.2025 державною лісовою охороною Іванківського надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» під час патрулювання лісових масивів приблизно об 11 год. виявлено незаконну порубку дерев у 41 кв 7 виділу Розважівського лісництва, а саме 9 дерев породи сосна звичайна та дуб (сухі). На місці події виявлено ОСОБА_3 .

1.3. 13.12.2025 слідчим проведено огляду предмету, яким є бензопила марки STURM GC-466 № OR857-071225EN-D/200 і останню вилучено. Цього ж дня відомості внесені в ЄРДР.

1.4. Прокурор стверджує, що вилучена бензопила є речовим доказом у кримінальному провадженні, з яким слід провести слідчі дії та судові експертизи, об`єктом дослідження яких він буде, тому з метою нівелювання ризиків знищення, приховування чи спотворення, на нього як на речовий доказ слід накласти арешт.

ІІ. Позиції учасників

2.1. Прокурор у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

2.2. У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

ІІІ. Оцінка слідчого судді

3.1. Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

3.2. Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів .

3.3. Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

3.4. За ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

3.5. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.6. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

3.7. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

3.8. Зазначені прокурором обставини на обґрунтування клопотання, визначені в п.п. 1.2-1.4 цієї ухвали у повній мірі відповідають відомостям з наданих матеріалів кримінального провадження, що досліджені слідчим суддею.

3.9. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 246 КК України, диспозиція якої передбачає відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

3.10. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», під знаряддями злочину в таких справах треба розуміти предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися їх власником чи співучасниками злочину для незаконного полювання, рибальства, порубки дерев тощо, а також для полегшення вчинення зазначених дій: рушниці, вибухівка, рибальські сіті, транспортні засоби (останні можуть бути визнані знаряддям злочину не тільки тоді, коли вони використовувалися безпосередньо в процесі полювання чи рибальства, а й коли без їх використання вчинення злочину було б неможливим чи надто складним).

3.11. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність прокурором тієї обставини, що тимчасово вилучена бензопила є знаряддями імовірно вчиненого злочину, тому є речовим доказом.

3.15. Незастосування до тимчасово вилученого майна арешту становитиме існування ризику його знищення, відчуження, перетворення, приховання тощо, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

3.16. Слідчий суддя не вбачає надмірно негативних наслідків для третіх осіб у разі накладення арешту на їх майно у запропонований прокурором спосіб, а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування ним.

3.17. При цьому, слідчий суддя враховує, що арешт майна в розумінні ст. 170 КПК України є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК порядку позбавленням власника володіти, користуватись і розпоряджатись майном, що не визначає чітких часових критерії накладення такого арешту.

3.18. З огляду на викладене, клопотання слід задовольнити, на вилучене майно накласти арешт та залишити його у розпорядженні органу досудового розслідування з визначенням місця його зберігання у запропонований прокурором спосіб, що не суперечить положенням КПК України.

3.19. Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України, не призведе до обмеження права власності та є співрозмірним завданням кримінального провадження та відповідатиме загальним засадам суспільства.

Керуючись вимогами ст.ст.110, 131, 170-173, 167 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучену під час проведення огляду 13.12.2025 бензопилу марки STURM GC-466 № OR857-071225EN-D/200, жовтого кольору, залишивши її на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1