УХВАЛА

18 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 725/6672/25

провадження № 51-3658ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05 серпня 2025 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 13 серпня 2025 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Як убачається з копій судових рішень, Чернівецький районний суд м. Чернівців ухвалою від 05 червня 2025 року продовжив обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03 жовтня 2025 року. Крім того, ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 211 960 грн.

На зазначену вище ухвалу суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яку Чернівецький апеляційний суд ухвалою від 13 серпня 2025 року повернув, оскільки скаржник подав її після закінчення строку апеляційного оскарження і не порушив питання про поновлення цього строку (п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

ОСОБА_4 не погодився із зазначеними вище ухвалами і звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій порушує питання про перегляд указаних вище судових рішень.

Частиною 5 ст. 331 КПК передбачено, що ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, ОСОБА_4 оскаржує, зокрема ухвалу Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, ухвала Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05 серпня 2025 року не є предметом перегляду суду касаційної інстанції та відповідно до вимог ч. 5 ст. 331 та ч. 5 ст. 422-1 КПК не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Оскільки оскаржувана ухвала Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05 серпня 2025 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку, то у відкритті касаційного провадження в цій частині має бути відмовлено на зазначеній підставі.

Водночас ч. 6 ст. 399 КПК передбачено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Однак, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст. 427 КПК, Верховний Суд дійшов висновку, що її подано без додержання приписів цієї статті.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має ухвалити суд касаційної інстанції.

За наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення (ст. 436 КПК).

Так, засуджений просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 13 серпня 2025 року, проте викладені ОСОБА_4 у касаційній скарзі вимоги до Суду не узгоджується з приписами ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду з огляду на таке.

Колегія суддів зауважує, що вимога касатора в частині скасування ухвали Чернівецького апеляційного суду від 13 серпня 2025 року, сформульована неповно, оскільки скаржник не зазначив, яке рішення необхідно ухвалити Верховному Суду після скасування ухвали суду апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Таке обґрунтування має співвідноситися з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Однак, скаржник не наводить жодного обґрунтування щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали Чернівецького апеляційного суду від 13 серпня 2025 року, а викладені ним доводи стосуються лише ухвали місцевого суду.

Зазначені вище обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького районного суду м. Чернівців від 05 серпня 2025 року.

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 13 серпня 2025 року про повернення апеляційної скарги і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3