Справа № 157/2/26
Провадження №1-кс/157/7/26
УХВАЛА

07 січня 2026 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , на постанову дізнавача Сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача Сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 23.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000183 від 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, щодо спричинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 її дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичного болю шляхом нанесення декількох ударів по голові та виривання волосся.

У скарзі зазначає, що Сектором дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводилось досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні. ОСОБА_5 28.11.2025 набула статус потерпілої особи у цьому кримінальному провадження. Постановою дізнавача ОСОБА_4 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, так як особа, що його скоїла, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досяг 16-тирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. Тобто, він, на думку дізнавача, не є суб`єктом кримінального правопорушення.

Адвокат вважає, що висновок дізнавача про необхідність і наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження є помилковим і передчасним, а винесена органом досудового розслідування постанова не відповідає меті кримінального провадження, засадам законності та верховенства права, закріпленим у ст. 2, 8-9 КПК України. На обґрунтування цього зазначив, що недосягнення ОСОБА_7 станом на момент розслідуваних подій віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КК України, не виключає необхідності подальшого проведення досудового розслідування у зв`язку із відсутністю суб`єкта кримінального правопорушення, оскільки за таких умов нормами матеріального та процесуального права регламентовано іншу процедуру - звернення до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, а не з обвинувальним актом. Оскільки ОСОБА_7 станом на 28.11.2025 виповнилось повних 13 років, що перевищує мінімальний вік, передбачений ст. 498 КПК України, досудове розслідування повинно було продовжуватись з особливостями, регламентованими положеннями параграфу 2 Глави 38 КПК України, при тому, що дізнавачем констатовано факт наявності в діях вищеназваної особи усіх елементів складу злочину, крім суб`єкта, що може бути підданий покаранню, передбаченому санкцією відповідної статті. Ініціювання ж органом досудового розслідування процедури притягнення одного з батьків неповнолітнього ОСОБА_7 могло мати місце винятково у тому разі, якби останньому на момент події кримінального правопорушення не виповнилось 11 років і він, відповідно, не досяг би мінімального віку, встановленого ст. 498 КПК України. ОСОБА_7 є спеціальним суб`єктом, до якого можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру в рамках кримінального провадження. Отже оскаржувана постанова належним чином не вмотивована, не обґрунтована і не відповідає вимогам, передбаченим ст. 2, 8-9, 110 КПК України.

З цих підстав просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 23.12.2025 винесену дізнавачем Сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, матеріали кримінального провадження № 0000183 від 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, направити для продовження досудового розслідування.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав із викладених у ній підстав, просив її задовольнити.

Дізнавач Сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийняте нею відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника потерпілого та дізнавача, ознайомившись зі змістом скарги та матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Завданням кримінального провадження, згідно зі статтею 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно зі статтею 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Частиною другою цієї статті передбачені повноваження дізнавача.

У судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Із витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування від 29.11.2025 вбачається, що 28.11.2025 надійшла письмова заява від ОСОБА_8 про те, що близько 10:30 год у ЗЗСО № 2, що у м. Камінь-Каширському Волинської області, двоє однокласників її дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , завдали декілька ударів по голові останньої, чим спричинили їй фізичний біль.

Відповідно до постанови дізнавача Сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 28.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано неповнолітньою потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з нормами ст. 94 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання тощо. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З постанови від 23.12.2025 дізнавача Сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000183 від 28.11.2025 за ч. 1 ст. 126 КК України, встановлено, що воно закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Підставою для прийняття такого рішення стало те, що ОСОБА_7 не може бути суб`єктом вчинення кримінального правопорушення, оскільки не досяг 16-ти річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення цього кримінального правопорушення. При цьому обставини, що встановлені при проведенні досудового розслідування, дають підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинив відносно ОСОБА_5 суспільно небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років. В оскаржуваній постанові зазначається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 28.11.2025 йому було 13 років, тобто він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Згідно зі ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 499 КПК України за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим, дізнавачем або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Аналізуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що дізнавач передчасно прийняла рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Оскільки кримінальне провадження розпочате за завою законного представника потерпілої щодо події, а не щодо суб`єкта, то недосягнення особою віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, не є безумовною підставою для закриття провадження. Наслідки у виді застосування заходів виховного характери можуть наставати і за вчинення суспільно небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення. У постанові про закриття кримінального провадження дізнавач, керуючись загальними нормами про склад кримінального правопорушення, взагалі не дослідила можливість застосування спеціальних норм кримінального законодавства щодо особи, яка не досягла відповідного віку.

Слідчий суддя також зауважує, що згідно з встановленими обставинами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є найбільшими порушниками дисципліни, перебувають на внутрішньо шкільному обліку тощо. При цьому дізнавач не дослідила характер та системність такої поведінки в контексті можливості застосування заходів виховного характеру. Також слідчий суддя вважає, що оскільки потерпілою особою у цьому провадженні є малолітня ОСОБА_5 , то органи дізнання при завершенні слідчих дій мали належним чином обґрунтувати неможливість або недоцільність застосування заходів виховного характеру щодо осіб, які вчинили суспільно небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Оскільки в судовому засіданні були встановлені недоліки, допущені дізнавачем Сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ОСОБА_4 при завершенні досудового розслідування, тому постанова про закриття кримінального провадження не може вважатися належно обґрунтованою та підлягає скасуванню.

З метою дотримання вимог процесуального кримінального законодавства, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити вимогу представника потерпілої про направлення матеріалів кримінального провадження до органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Задовольнити скаргу.

Скасувати постанову дізнавача Сектору дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 від 23.12.2025 про закриття кримінального провадження № 0000183 від 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000183 від 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, направити до Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 12.01.2026 року о 18:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_11