БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2540/25
Провадження № 1-кп/497/199/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту)

21.10.25 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 ,

представника Служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області - ОСОБА_12 ,

представника Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського РВП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_13 ,

представника Болградського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000461 від 25.07.2025 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, із неповною середньою освітою, студента 2-го курсу Одеського нафтогазового коледжу, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 виданого органом 5129 від 24.10.2022 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Жовтневе (нині с.Каракурт) Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_3 виданого органом 5129 від 08.02.2022 року, РНОКПП НОМЕР_4 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт відносно неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України підсудний Болградському районному суду Одеської області та відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, який дійсно відповідає вимогам передбаченим ст.291 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні підлягає призначенню до судового розгляду.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України не встановлено, перешкоди для призначення справи до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - не має.

Прокурором заявлено клопотання про виклик і допит свідків, перелік яких наведено в реєстрі матеріалів досудового розслідування (а.с.43-44).

Сторони кримінального провадження не заперечували.

За вимогами статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

А відтак, клопотання прокурора слід задовольнити, та під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні допитати свідків сторони обвинувачення, дані про яких наведені в реєстрі матеріалів досудового розслідування та в клопотанні прокурора, обов`язок забезпечити явку свідків покласти на прокурора.

Прокурором подано 01.10.2025 року клопотання про розгляд кримінального провадження в закритому судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.27 КПК України (а.с.36-37).

Інші учасники кримінального провадження також вважали за можливе розглядати обвинувальний акт у закритому судовому засіданні.

Положеннями ч.2 ст.27 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі якщо обвинуваченим є неповнолітній.

Відповідно до пункт 8.1 Пекінських правил право неповнолітнього на конфіденційність має забезпечуватись на всіх етапах процесу, щоб уникнути заподіяння їй чи йому шкоди через непотрібну гласність або через шкоду репутації.

Згідно з пунктом 66 Зауважень загального порядку №10 Комітету ООН з прав дитини (2007) усім державам-учасницям рекомендується ввести правило, згідно з яким судові чи інші слухання по справі дитини, що знаходиться в конфлікті з законом, повинні носити закритий характер. Винятки з цього правила повинні бути суворо обмежені і чітко обумовлені в законі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини ... якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін.

Так, у справах Т. проти Великобританії та V. проти Великобританії (обидва рішення датовані 16 грудня 1999р.) ЄСПЛ встановив, що допуск великої кількості глядачів завадив належній участі неповнолітнього обвинуваченого у судовому розгляді та, відповідно, призвів до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У зазначених справах висновок про незабезпечення ефективної участі неповнолітнього у судовому процесі ґрунтувався на тому, що присутність великої кількості аудиторії (надмірна публічність) та певні елементи облаштунку зали судового засідання завадили дитині повною мірою користуватися правовою допомогою захисника, слідувати його вказівкам та обдумано підходити до прийняття рішень щодо свого захисту. У вказаній справі суд ретельно дослідив аргумент уряду про те, що публічні процеси слугують загальному інтересу у відкритості здійснення правосуддя, та констатував, що іноді, з урахуванням віку та інших характеристик дитини і обставин кримінального провадження, такий загальний інтерес міг би бути задоволений шляхом надання обмеженого доступу для публіки та поміркованими репортажами.

Враховуючи наведену вище практику ЄСПЛ та положення міжнародно-правових актів рекомендаційного характеру, оскільки розгляд обвинувального акту здійснюється в даному кримінальному провадженні відносно неповнолітніх обвинувачених, якими є ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , потерпілим від кримінального правопорушення також є неповнолітній ОСОБА_4 , з метою недопущення порушення прав цих осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для проведення закритого судового засідання в продовж усього судового розгляду.

Щодо складання досудової доповіді:

Згідно ч.1 ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч.2 ст.314-1 КПК України Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, положення ст.ст.314, 314-1 КПК України зобов`язують суд залучити орган пробації для підготовки і складання досудової доповіді. Заборон щодо складання досудової доповіді у вказаному кримінальному провадженні не встановлено.

Враховуючи, що відповідно до ст.19 Закону України «Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про державну кримінально-виконавчу службу», та цим Законом, а тому складання досудової доповіді слід доручити Болградському районному сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Щодо клопотання прокурора про залучення інших органів для участі в розгляді даного обвинувального акту (а.с.34-35):

Учасники судового процесу не заперечували щодо цього клопотання.

Статусом неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному процесі цілком може володіти повнолітня особа.

Відповідно до частини 3 статті 484 КПК України положення цього параграфу 1 «Загальні правила кримінального провадження щодо неповнолітніх» глави 38 «Кримінальне провадження щодо неповнолітніх» застосовуються у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, вчинених особами, які не досягли вісімнадцятирічного віку. Тобто, з метою застосування спеціальних гарантій, наданих КПК неповнолітньому, юридичне значення має вік обвинуваченого у момент вчинення злочину, а не у момент розгляду кримінального провадження.

Таким чином, регламентований процесуальним законом особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх поширюється і на осіб, які досягли повноліття під час здійснення кримінального провадження, а також на випадки, коли особа в одному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, частину з яких нею вчинено до, а решту - після досягнення 18 років.

Неповнолітній обвинувачений під час судового розгляду користується тими ж правами, що встановлені для усіх обвинувачених статтею 42 КПК України.

Положення ст.496 КПК України визначають участь у судовому розгляді представників служби у справах дітей та уповноваженого підрозділу органів Національної поліції.

Так, про час і місце судового розгляду за участю неповнолітнього обвинуваченого суд повідомляє відповідну службу у справах дітей та уповноважений підрозділ органів Національної поліції. Суд має право також викликати в судове засідання представників цих установ.

Представники служби у справах дітей та уповноваженого підрозділу органів Національної поліції мають право заявляти клопотання, ставити запитання неповнолітньому обвинуваченому, його законному представнику, потерпілому, свідкам, експерту і спеціалісту, висловлювати думку з приводу найбільш доцільних заходів щодо обвинуваченого з метою його перевиховання.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню серед іншого обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

У випадках, коли обвинуваченим виступає неповнолітній, КПК встановлює необхідність з`ясування ширшого кола обставин, які б дозволяли суду належним чином індивідуалізувати кримінальну відповідальність та обрати ефективний та достатній захід впливу.

Так статтею 487 КПК України встановлюється обов`язок з`ясувати наступні умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого:

1) склад сім`ї неповнолітнього, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї;

2)обстановку в школі чи іншому навчальному закладі або на виробництві, де навчається або працює неповнолітній, його ставлення до навчання чи роботи, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до нього;

3)зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, навчальним закладом та роботою.

Відповідно до позиції, викладеній у пункті 5 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» зазначені вище обставини з`ясовуються і у тому випадку, якщо на час провадження досудового слідства чи судового розгляду справи особа, яка вчинила злочин у неповнолітньому віці, досягла повноліття.

Згідно з Інформаційним листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.07.2013 року «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх» - під час підготовчого судового засідання з метою підготовки до судового розгляду відповідно до пункту 2 частини 3 та 5 ст.315 та статей 485, 487, 496 КПК України, суд зобов`язує представника Служби у справах дітей та представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції надати суду інформацію про особу неповнолітнього.

У свою чергу зазначені органи, здійснюючи покладені на них Законом України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» повноваження, збирають відомості, що характеризують неповнолітнього, його поведінку в повсякденному житті, як до, так і після вчинення кримінального правопорушення, середовище, в якому він зростає, навчається, коло осіб, з якими спілкується, тощо, які узагальнюють та подають суду у формі «Звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх».

З огляду на зазначене, в зв`язку з необхідністю постановлення судом законного і обґрунтованого судового рішення за результатами розгляду обвинувального акту відносно неповнолітнього обвинуваченого, необхідності з`ясування: його характеристики, поведінки в повсякденному житті, як до, так і після вчинення кримінального правопорушення, середовище, в якому він зростає, навчається, коло осіб, з якими спілкується, тощо, суд вважає за необхідне зобов`язати:

- представника Служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області надати письмовий «Звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх» відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- представника Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського РВП ГУНП в Одеській області надати письмовий «Звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх» відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 жовтня 2025 року прокурором подано клопотання щодо кожного обвинуваченого окремо про застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених у вигляді нічного домашнього арешту (а.с.29-33, 38-42).

Клопотання прокурор обґрунтував наступним:

Підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчинені саме ними вищевказаного кримінального правопорушення за зазначених обставин.

Обвинувачення висунуто вказаним особам при наявності достатнього єдиного комплексу вагомих наявних доказів їх провини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується доказами відкритих сторонам провадження, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

За встановленими фактичними обставинами кримінальних правопорушень, зазначеними у тексті обвинувального акту, протиправна діяльність ОСОБА_6 та ОСОБА_9 становить значний ступінь суспільної небезпеки.

На цій стадії процесу суд не може встановити винуватість осіб, яким висунуто обвинувачення, а повинен оцінювати лише підстави вважати обґрунтованим зникнення або зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували під час обрання відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 запобіжного заходу, а ні в якому разі достатність доказів для визнання обвинувачених винними, тому що вказане питання вирішується в нарадчій кімнаті при винесенні вироку, лише при оцінці усіх доказів у сукупності.

Слідчим суддею при обранні ОСОБА_6 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, також враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Необхідність продовження на даний час застосування вказаного запобіжного заходу відносно обвинувачених обумовлюється наступним:

- ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, що може спонукати їх зникнути з території України та переховуватись від суду.

-можуть вчинити вплив на потерпілого, свідків та інших учасників цього провадження. Потерпілим та свідками зазначені їх знайомі, значна кількість з яких відноситься також до малолітніх та неповнолітніх , але більш малого віку ніж обвинувачений, тому вони об`єктивно можуть опинитися у полі негативного впливу у разі не застосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

- наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому обвинувачується та у разі перебування обвинувачених під дією обраного запобіжного заходу цей ризик мінімізовано.

Разом з тим вивченням обставин досліджуваної події встановлено що катування було вчинено обізнано, при цьому було вжито цілу низьку організаційних заходів, що забезпечити прибуття потерпілого на місце події, насилля застосовувалося у групі осіб зі спільною метою, діяння мали ознаки зухвалості. При цьому обвинуваченні вжили низку заходів щодо залякування потерпілого застосуванням насильства у майбутньому.

Вік та стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 дозволяє їм перебувати під дією запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Міцність соціальних зав`язків обвинувачених на території України, не дають підстав вважати що вони можуть забезпечити їх належну процесуальну поведінку у разі не застосування до них запобіжного заходу.

Відсутність у обвинувачених постійного місця роботи також вказує на те що відсутні обставини що зможуть забезпечити їх належну процесуальну поведінку у разі не застосування запобіжного заходу.

Репутація обвинувачених на території України не є такою що може без сумнівів гарантувати їх належну поведінку.

На думку прокурора ризики передбачені ст.177 КПК України у даному кримінальному провадженні продовжують існувати, і не втратили своєї актуальності, а тому є підстави для продовження застосування стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи наразі не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Учасники судового розгляду висказали свою думку щодо заявлених прокурором клопотань, в цілому не заперечували, втім обвинувачені та їх законні представники і захисники просили застосувати до обвинувачених нічний домашній арешт з 21:00 години вечора до 06:00 години ранку.

Розглянувши клопотання прокурора, оцінивши викладені в них доводи, заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сама по собі суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому, слід відмітити, що тяжкість покарання хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до вимог п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 є неповнолітніми особами, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.

Суд враховує тяжкість покарання, яке загрожує особам у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованого правопорушення, особу обвинувачених, їх вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останніх та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема суд зважає те, що обвинувачені можуть вдатися до спроби вчинити тиск на потерпілого та свідків, оскільки останні є їх знайомими, значна кількість з яких відноситься також до малолітніх та неповнолітніх, але більш малого віку ніж обвинувачені, тому вони об`єктивно можуть опинитися у полі негативного впливу у разі не застосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачені готувались до вчинення кримінального правопорушення свідомо і обізнано, при цьому ними вживалась ціла низка організаційних заходів для забезпечення прибуття потерпілого на місце події, насилля застосовувалося у групі осіб зі спільною метою, діяння мали ознак зухвалості. При цьому обвинуваченні вживали заходи щодо залякування потерпілого застосуванням насильства у майбутньому.

На стадії досудового розслідування відносно обвинувачених слідчим суддею було застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 днів, термін дії якого закінчився 24.09.2025 року.

Ризики, які існували на час обрання обвинуваченим запобіжного заходу слідчим суддею не відпали та є актуальними на тепер.

Під час розгляду зазначених клопотань прокурора, відомостей, які б могли свідчити про неможливість застосування до обвинувачених запобіжного заходу, судом не встановлено.

Також судом не здобуду, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, попередження переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та вчинення нового кримінального правопорушення.

Також, суд зазначає, що застосування до обвинувачених саме такого домашнього арешту буде доцільним, спів мірним з існуючими ризиками, відповідатиме даним про осіб обвинувачених, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і зможе запобігти як імовірним ризикам, так і забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Інших заяв та клопотань до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 72-1, 131, 176, 177, 178, 181, 194, 291, 314-317, 484, 485, 487, 496 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на 30.10.2025 року о 10:15 годині в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, № 192, м. Болград, Одеська область.

Розгляд обвинувального акту проводити в закритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати:

- прокурора Болградської окружної прокуратури: вул.Варненська, буд.19, м. Болград, Одеська область, 68702, тел/факс 048-46-4-13-56, ел.пошта: ;

- обвинуваченого ОСОБА_6 : АДРЕСА_4 ;

- законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7 : АДРЕСА_5 , тел.: НОМЕР_5 ;

- захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 , АДРЕСА_6 , тел.: НОМЕР_6 , Email: ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- обвинуваченого ОСОБА_9 : АДРЕСА_7 , тел.: НОМЕР_7 ;

- законного представника обвинуваченого - ОСОБА_10 : АДРЕСА_7 , тел.: НОМЕР_8 ;

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_11 : АДРЕСА_8 ; тел: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- потерпілого ОСОБА_4 : АДРЕСА_9 , тел.: НОМЕР_11 ,

- представника потерпілого ОСОБА_5 : АДРЕСА_9 , тел.: НОМЕР_12 ,

- представника Болградського районного сектору філії №1 Державної установи "Центр пробації" в Одеській області : пр-т. Соборний, буд. 97, м. Болград, Одеська область, , тел.: 093-121-01-19;

- представника Служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області вул.Шпитальна, 45, м. Болград, Одеська область, 68702, ел.пошта: , НОМЕР_13

- представника Сектору превенції Болградського РВП ГУНП в Одеській області: пр-т Соборний, № 97, м. Болград, Одеська область, ел.пошта: , НОМЕР_14;

Клопотання прокурора про застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту терміном на 60 (шістдесят) днів до 19.12.2025 року включно, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 18:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до суду та/або прокурора за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту та з домоволодіння, де він проживає: АДРЕСА_1 у період часу з 18:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня без дозволу суду;

3) повідомляти суд про намір зміни свого місця проживання, роботи, навчання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме: в Головне управління ДМС в Одеській області: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту терміном на 60 (шістдесят) днів до 19.12.2025 року включно, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 у період часу з 18:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) прибувати до суду та/або прокурора за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту та з домоволодіння, де він проживає: АДРЕСА_3 у період часу з 18:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня без дозволу суду;

3) повідомляти суд про намір зміни свого місця проживання, роботи, навчання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме: в Головне управління ДМС в Одеській області: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_9 , що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Болградський РВП ГУНП в Одеській області та на прокурора як процесуального керівника в даному кримінальному провадженні.?

Клопотання прокурора про виклик і допит свідків обвинувачення - задовольнити.

Викликати, на визначені судом у подальшому під час судового розгляду дату і час, свідків обвинувачення:

- ОСОБА_15 , 2011 року народження: АДРЕСА_9 ;

- ОСОБА_16 , 2008 року народження: АДРЕСА_10 ;

- ОСОБА_17 , 2012 року народження: АДРЕСА_11 ;

- ОСОБА_18 , 2008 року народження: АДРЕСА_12 ;

- ОСОБА_19 , 2004 року народження: АДРЕСА_9 ;

- ОСОБА_20 , 2012 року народження: АДРЕСА_13 ;

- ОСОБА_21 , 2011 року народження: АДРЕСА_14 ;

- ОСОБА_22 , 2013 року народження: АДРЕСА_15 ;

- ОСОБА_23 , 2002 року народження: АДРЕСА_16 .

Обов`язок забезпечити явку свідків обвинувачення покласти на прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Зобов`язати:

- Болградський районний сектор № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, скласти та надати суду в строк до 24.10.2025 року досудову доповідь щодо неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк до 30.10.2025 року;

- представника Служби у справах дітей Болградської міської ради Одеської області надати письмовий «Звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх» відносно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- представника Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського РВП ГУНП в Одеській області надати письмовий «Звіт про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітніх» відносно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1