Справа №463/5263/25
Провадження №1-кп/463/436/25
В И Р О К

Іменем України

19 грудня 2025 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження № 0000484 від 12.04.2025, що надійшли до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого на посаді інженера з інтеграції у ТзОВ «Кібер щит», раніше не судимого, зареєстрованого за місцем проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 11 квітня 2025 року приблизно о 23 год. 24 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Личаківській поблизу буд. № 15 у м. Львові в напрямку центру міста, грубо порушив вимоги п. 1.5 Розділу 1; п. 2.3 б), д) Розділу 2; п. 12.3, п. 12.4, п. 12.9 б) Розділу 12; та п. 18.1 Розділу 18 чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом із перевищенням дозволеної швидкості руху в населеному пункті - 72 км/год., проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкості та не зупинив свій транспортний засіб, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка в цей час переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху його автомобіля, внаслідок чого відбувся наїзд транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 , яка в результаті цього отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні винність визнав повністю та показав, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини відповідають вчиненому ним кримінальному правопорушенню. Через неуважність він дійсно порушив Правила дорожнього руху, спричинивши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження. Однак після скоєння правопорушення він надав першу допомогу потерпілій та повністю відшкодував спричинену їй матеріальну та моральну шкоду. У скоєному розкаявся, просив суворо його не карати. Потерпіла ОСОБА_6 , будучи допитаною у судовому засіданні, також підтвердила обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення та факт повного відшкодування їй обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди (понад ліміт відповідальності страховика), у зв`язку з чим просила на позбавляти його волі та права керування транспортними засобами.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху собою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження. Його дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем праці. Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

З врахуванням особи винного та наявності декількох обставини, що пом`якшують покарання, з врахуванням фактичних обставин вчиненого та позиції потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні просила обрати обвинуваченому мінімальну міру покарання, й не позбавляти його волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення без позбавлення права керувати транспортними засобамита звільнити від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Необхідності в обранні запобіжного заходу обвинуваченому, строк якого закінчився, суд не вбачає. Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній, слід вирішити питання процесуальних витрат, долю речових доказів та накладеного арешту майна.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України,-

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 40828,10 грн.

Речові докази СД-диск із відеозаписом події злочину зберігати у матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_5 , скасувавши в цілому накладений на нього арешт згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.04.2025 (справа № 461/3009/25, провадження № 1-кс/461/2360/25).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1