Провадження №1-кп/253/25
Справа №303/2051/25
вирок

Іменем України

11 грудня 2025 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження №0000735 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого різноробочим у ТОВ «Splitwood», з середньою освітою, не одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

- обвинуваченого за частиною 2 статті 286, частиною 3 статті 135 КК України,-

з участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4

ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

25 грудня 2024 року близько 22 години, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з смт. Кольчино у напрямку села Верхня Визниця, Мукачівського району зі швидкістю 70 км/год, проїжджаючи по вулиці Корятовича у селі Кленовець, Мукачівського району, на прямій освітленій ділянці дороги біля будинку № 54, побачив ОСОБА_9 , який стояв справа біля припаркованого автомобіля на проїжджій частині по ходу руху водія ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , продовжуючи рух, не вжив заходи для своєчасного екстреного гальмування свого транспортного засобу, а продовжив рух на керованому ним автомобілі, і в результаті чого допустив порушення вимог пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 , в порушення вимог Правил дорожнього руху України, тобто з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, а саме з моменту коли побачив ОСОБА_9 на проїжджій частині дороги, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, і на своїй смузі для руху допустив наїзд на пішохода, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми голови, хребта, грудної клітини, черева, лівої нижньої кінцівки, черепно-мозкової травми, субарахноідального крововиливу, закритого перелому шийного відділу хребта в ділянці 2-го шийного хребця. Забою легень та розриву тканини лівої легені, гематораксу, розриву капсули та тканини печінки, гемоперитенонеуму, яка супроводжувалась травматичним шоком, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинному зв`язку, як такі , що небезпечні в момент їх спричинення.

Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару та при ударянні об такі під час дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні пішохода з транспортним засобом, який рухався, і вкладаються в дату події, і могли бути спричинені при обставинах вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Приймаючи до уваги характер, локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, найбільш вірогідно в момент дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_9 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні тіла, повернутий лівою половиною тулуба до транспортного засобу що рухався.

У даній дорожньо-транспортній ситуації, водій ОСОБА_3 автомобіля марки «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху.

Водій транспортного засобу марки «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до місця наїзду, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і уникнути наїзду на пішохода, в момент виникнення небезпеки для його руху.

З огляду на те, що за умови виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, водій автомобіля марки «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, та невідповідність зазначеним вимогам у його діях, з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані вище дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 2 статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Крім цього, 25 грудня 2024 року близько 22 години на вулиці Корятовича поблизу будинку 54 в селі Кленовець Мукачівського району водій ОСОБА_3 , скоївши наїзд керованим автомобілем марки «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , розуміючи, що своїми діями поставив останнього в небезпечний для життя стан і він позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, з метою уникнення відповідальності за скоєне, в порушення вимог пункту 2.10 г. Правил дорожнього руху України, не надавши будь-якої допомоги потерпілому ОСОБА_9 , не викликавши швидку допомогу, самовільно покинув місце пригоди на автомобілі марки «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишивши потерпілого у небезпечному для життя стані.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною настання смерті.

ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за частиною 1 статті 135 КК України.

Стороною обвинувачення зазначені вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 3 статті 135 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Пояснив, що дійсно 25 грудня 2024 року близько 22 години, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з смт.Кольчино у напрямку села Верхня Визниця, Мукачівського району.

ОСОБА_3 ствердив, що в автомобілі разом з ним були його друзі, Проїжджаючи по вулиці Корятовича у селі Кленовець, Мукачівського району, вони побачили молодих хлопців, які святкували Різдво і, об`їхавши їх, продовжив рух за кермом свого автомобіля. Несподівано він відчув як його автомобіль підкинуло і йому здалося, що він наїхав на якийсь предмет. Незважаючи на це, він продовжив рух, тому що дуже налякався. Проїхавши певну відстань, він зупинився і вони разом почали телефонувати батькові одного з друзів. Телефонний дзвінок здійснювали з телефону товариша, тому, що на його телефоні закінчився заряд. Батько товариша відразу приїхав, і вони вирішили приїхати на місце події, але вже на іншому автомобілі.

Визнаючи свою провину у вчиненому, обвинувачений категорично ствердив, що проїжджаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, він зрозумів що сталося і ще більше налякався, хотів зупинитися і вийти, але батько товариша наказав їхати. Прийшовши додому, він розповів батькам що трапилось. Через деякий час приїхали працівники поліції, він відразу повідомив про дане кримінальне правопорушення і проїхав з ними у відділення поліції.

Стосовно заподіяної ним моральної та майнової шкоди пояснив що наразі шкода ним частково відшкодована. Він продовжує виплачувати потерпілій моральну шкоду, сплачуючи щомісяця певну суму, зобов`язався утримувати трьох малолітніх дітей потерпілої до набуття ними повноліття.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, його вина доведена показаннями потерпілої та свідків.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що в той вечір вони з сім`єю поїхали в село Кленовець до свого кума на святкування Різдва. Близько 22 години почали збираючись додому, чоловік першим вийшов на вулицю до автомобіля, який стояв припаркований біля проїзної частини дороги, а вона з дітьми знаходились на подвір`ї домогосподарства. Через деякий час вона почула звук автомобіля, який рухався на великій швидкості та сильний удар. Відразу вибігла на дорогу, проте транспортного засобу, який здійснив наїзд на її чоловіка, вже не було, а її чоловік лежав на дорозі, його відкинуло від сильного удару, він був без ознак життя.

Потерпіла підтвердила, що обвинувачений частково відшкодував заподіяну шкоду і продовжує надавати їй допомогу на утримання її малолітніх дітей, які залишилися без батька та будь-якої матеріальної підтримки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що подія сталася на другий день Різдвяних свят 25 грудня 2024 року, в темну пори доби. Він з товаришами ходив з вертепом колядувати по домівках. У той вечір вони колядували у хаті де гостювала потерпіла, а потім пішли до наступного дворогосподарства, по дорозі повз них на досить великій швидкості проїхав автомобіль, якому вони помахали рукою і за декілька метрів вони почули сильний удар, але автомобіль не зупинився і поїхав далі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив що разом з односельчанами, молодими хлопцями, ходили по домівках колядуючи з вертепом на Різдвяні свята. У той вечір знаходились неподалік до місця події і бачили як повз них на великій швидкості проїхав автомобіль темного кольору. Через декілька хвилин відчули сильний удар і відразу підішли до місця події. У той день дорога була сухою, а місцевість освітленою.

Аналогічні покази у судовому засіданні надав свідок ОСОБА_12 , підтвердив, що в той день він з товаришами ходив з вертепом колядувати по домівках. Близько 22 години побачив як автомобіль темного кольору на великій швидкості їх об`їхав і продовжив рух. Несподівано вони відчули сильний удар, зрозуміли що сталася дорожньо-транспортна пригода за наслідками якої травмована людина. Вони підійшли на місце події, проте водій який допустив дану ситуацію не зупиняючись продовжив рух. Підійшовши ближче вони переконалися що збито людину, почали сходитись люди, хтось викликав швидку допомогу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що близько 22 години, точної дати не пам`ятає, він з потерпілим та ще з одним знайомим вийшли на вулицю, розмовляли, потерпілий підійшов до машини, яка за ним та дружиною приїхала з правої сторони проїзної частини. Несподівано через хвилину вони почули сильний удар після якого побачили, що потерпілий лежить вже на дорозі без ознак життя. Свідок ствердив, що автомобіль рухався зі швидкістю не менше 90-100 км/год, тому удар був таким сильним, що тіло потерпілого відлетіло на досить велику відтань.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надала аналогічні покази підтвердивши що родина ОСОБА_6 святкувала разом з ними Різдвяні свята. Близько 22 години вони почали збиратися додому. Чоловіки вже вишли на вулицю, а вона разом потерпілою знаходилась в будинку, допомагала їй збирати дітей. Вони почули сильний удар, всі вибігли на дорогу, чоловік потерпілої лежав на землі без свідомості. Відразу викликали швидку допомогу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що точної дати події дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає але це сталося ввечері на Різдвяні свята в грудні 2024 року. Йому зателефонував знайомий і попросив подивитися автомобіль у селі Верхня Визниця. Проїжджаючи з обвинуваченим на його транспортному засобі село Кленовець їм на зустріч йшли молоді хлопці з вертепом, які колядувати по домівках. Рухаючись зі швидкістю50 км/год вони об`їхали хлопців, і на неосвітленій дорозі побачили припаркований автомобіль. Несподівано відчули удар у праву передню частину їх автомобіля.

Свідок ОСОБА_15 ствердив, що відразу не зрозумів, що здійснили наїзд на людину, тому що він дивився в телефон, і не бачив самого моменту удару. Від`їхавши з місця події, вони зрозуміли що трапилось щось жахливе, тому зателефонували ОСОБА_16 , щоб той їх забрав. ОСОБА_16 приїхав з батьком, вони сіли в його автомобіль і почали рухатись у сторону місця дорожньо-транспортної пригоди. Проїжджаючи місце події батько ОСОБА_16 наказав йому їхати і не зупинятись, тому що у нього були відсутні мобілізаційні документи. Дорогою вони їхали мовчки тому, що були перелякані. Повернувшись у село вони розійшлись по домівках.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що у минулому році, точної дати не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_15 попросив щоб він приїхав у село Визницю, забрав їх і відвіз додому бо у них зламався автомобіль. Він виїхав з дому разом зі своїм батьком. Коли поверталися їх зупинили працівники поліції і повідомили що сталася дорожньо-транспортна пригода, збито людину, тому вони цікавились автомобілем марки «Daewoo Lanos». На той час у нього не було документів на підтвердження проходження обліку щодо мобілізації, тому батько наказав йому їхати. Покинувши місце події, вони зупинились неподалік будинку обвинуваченого і батько наказав їм розходитись по домівках. Свідок підтвердив, що обвинувачений просив відшукати на місці події номерні знаки, які він загубив під час наїзду на ОСОБА_9 .

Дослідженням документів, які надані суду сторонами кримінального провадження, а також оцінкою даних доказів на предмет належності та допустимості, судом встановлено наступне.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 26 грудня 2025 року за №0000735, правова кваліфікація правопорушення частина 2 статті 286, частина 3 статті 135 КК України, що підтверджується дослідженим судом витягом.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 грудня 2025 року у присутності понятих, за участі судового експерта, оглянуто місце події по вулиці Корятовича, у селі Кленовець, Мукачівського району, на прямій освітленій ділянці дороги біля будинку № 54 де виявлено труп людини та вилучено уламки пластмаси, скла, рамку номерного знаку, чоловіче взуття, пачку сигарет.

Протоколом огляду місця події від 26 грудня 2024 року, проведеного за участі ОСОБА_3 , власника території домогосподарства по вулиці Лесі Українки в селі Верхня Визниця, підтверджується що в ході огляду виявлено транспортний засіб марки «DAEWOO Lanos» без реєстраційного номеру. Безпосередньо на транспортному засобі встановлено ззовні в передній правій частині бамперу капоту та переднього вітрового скла наявне механічне пошкодження цілісності частини. Деформована права частина капоту, деформована права фара на якій також наявні пошкодження у вигляді розбиття скла, лобове скло має пошкодження.

Виявлені та вилучені під час огляду місця події предмети та речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, згідно з постанови наданими суду про визнання речовим доказом від 26 грудня 2024 року, ухвалами слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 27,30 грудня 2024 року на вилучені предмети речі накладено арешт.

Висновком експерта Закарпатського обласного бюро судово медичної експертизи від 26 грудня 2024 року за № 444/2024 року підтверджується, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови, хребта ,грудної клітини, черева, лівої нижньої кінцівки у вигляді закритої черепно-мозкова травми, субарахноїдального крововиливу, закритого перелому шийного відділу хребта в ділянці 2-го шийного хребця ; забою легень та розриву тканини лівої легені, гемотораксу; розриву капсули та тканини печінки, гемоперитонеуму, яка супроводжувалась травматичним шоком, що і явилося безпосередньою причиною смерті його.

Даний висновок про причину смерті підтверджується виявленням при дослідженні трупа крововиливу у м`які тканини голови в скронево-тім`яній області зліва, субарахноїдальних крововиливів у лівій скроневій ділянці та у чоло-скроневій ділянці праворуч ; закритого перелому шийного відділу хребта в ділянці 2-го шийного хребця; легень зменшених в об`ємі,на поверхні з наявними вогнищами темно-червоного кольору, розривом верхньої долі лівої легені по задньо-боковій поверхні ; на розтині з ділянками нерівномірного кровонаповнення та забарвлення від темно- до блідо-червоного кольору ; з поверхні при натисканні стікає кров`янисто-піниста рідина ; печінки в ділянці верхньої частини правої долі по діафрагмальній поверхні з наявністю розриву деревоподібної форми,який займає площу розміром 10x12 см,з нерівними краями та крововиливами темно-червоного кольору навколо; ознаками «шокової» нирки, а також даними судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів.

Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинному зв`язку , як такі,що небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Крім того, при судово-медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому 4-5 ребер зліва; синця у нижній третині лівого стегна по зовнішній поверхні в проекції закритого перелому нижньої третини лівої стегнової кістки ,що відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, за результатами дослідження встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 , який на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився біля припаркованого автомобіля на проїжджій частині по вулиці Корятовича в селі Кленовець, Мукачівського району, по ходу руху водія ОСОБА_3 , отримав тілесні ушкодження поєднаної тупої травми голови, хребта, грудної клітини, черева, лівої нижньої кінцівки, черепно-мозкової травми, субарахноідального крововиливу, закритого перелому шийного відділу хребта в ділянці 2-го шийного хребця. Забою легень та розриву тканини лівої легені, гематораксу, розриву капсули та тканини печінки, гемоперитенонеуму яка супроводжувалась травматичним шоком, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться у прямому причинному зв`язку, як такі, що небезпечні в момент їх спричинення.

Висновком експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26 лютого 2024 року за №СЕ-19/107-25/364-ІТ підтверджується, що на момент експертного дослідження, рульове керування автомобіля «DAEWOO-Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилось у працездатному стані. На момент огляду транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , робоча гальмова система, система рульового керування та ходова частина знаходились у технічно справному стані та могли виконувати свої функції.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної авто технічної експертизи від 19 березня 2025 року за № СЕ-19/107-25/3613ІТ водій транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до місця наїзду, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і уникнути наїзду на пішохода в момент виникнення небезпеки для його руху. ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода то невідповідність зазначеним вимогам у його діях з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку з подією дорожньо транспортної пригоди.

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2025 року в селі Кленовець по вулиці Корятовича,54 за участю свідка ОСОБА_13 , встановлено, що близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_9 вийшов на вулицю де на нього чекав автомобіль під керуванням водія ОСОБА_17 , підійшов до задньої лівої дверцяти автомобіля та намагався сісти на заднє ліве пасажирське сидіння, однак ще не встиг відкрити дверцята автомобіля, коли почув, що до них рухається автомобіль з великою швидкістю і коли Трощак розвернувся лівою стороною назад щоб побачити автомобіль, вказаний транспортний засіб здійснив наїзд на ОСОБА_9 правою частинною автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_9 відкинуло на велику відстань і вказаний автомобіль не зупинившись продовжив рух у сторону села Верхня Визниця Мукачівського району.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18 лютого 2025 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 експерта у присутності понятих встановлено, що керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з смт. Кольчино у напрямку села Верхня Визниця, Мукачівського району. Проїжджаючи по вулиці Корятовича у селі Кленовець, Мукачівського району, біля будинку № 54, рухався зі швидкістю близько 70 кілометрів на годину і рухаючись по центру вулиці під`їжджаючи до будинку 54, перед автомобілем різко вибіг на проїздну частину пішохід ОСОБА_3 не маючи можливості здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , після чого злякавшись не зупинився і поїхав у село Верхня Визниця до сховав автомобіль, яким здійснив наїзд та поїхав у напрямку смт. Кольчино Мукачівського району, однак був зупинений працівниками поліції у транспортному засобі таксі.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду з огляду на таке.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Судовий розгляд здійснено, в порядку статті 337 КПК України, лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 93 КПК України чітко визначено що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини події, яка мала місце 25 грудня 2024 року близько 22 години по АДРЕСА_2 .

Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за якими керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого доведена зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме висновком експерта Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи від 26 грудня 2024 року за № 444/2024 року, яким підтверджується факт спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які стали безпосередньою причиною його смерті.

Підтверджується вина ОСОБА_3 показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які стали безпосередніми очевидцями дорожньо-транспортної пригоди.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив у судовому засіданні обставини дорожньо-транспортної пригоди та ствердив, що саме обвинувачений керував транспортним засобом «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Доведено вину обвинуваченого висновками експертів Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26 лютого 2025 року за №СЕ-19/107-25/364-ІТ, від 26 грудня 2024 року за № 444/2024 року якими зафіксовано технічний стан транспортного засобу на момент їх огляду.

З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, невідповідність дій водія транспортного засобу «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 Правилам дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, що доведено наданим стороною обвинувачення висновком судової інженерно-транспортної авто технічної експертизи від 26 лютого 2025 року за №СЕ-19/107-25/364-ІТ.

Зокрема, своїми діями обвинувачений порушив вимоги пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, якими визначено:

- у пункті 12.3. « у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». У пункті;

- у пункті 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»

Невиконання зазначених вище Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема зі смертю потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Стосовно наявності в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 135 КК України суд зазначає наступне.

Наданими суду доказами підтверджується, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події, при цьому його смерть настала внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною настання смерті.

У свою чергу непереконливою є позиція сторони захисту з приводу того, що обвинувачений не побачив, що здійснив наїзд на пішохода і продовжив рух транспортного засобу та не зрозумів, що сталася дорожньо-транспортна пригода.

Зокрема такі доводи спростовуються протоколом слідчого експерименту від 18 лютого 2025 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якого останній ствердив, що керуючи транспортним засобом по АДРЕСА_2 , рухався зі швидкістю близько 70 кілометрів на годину і рухаючись по центру вулиці під`їжджаючи до будинку 54, перед автомобілем різко вибіг на проїздну частину пішохід, тому він не мав можливості уникнути зіткнення.

Крім того, відповідно до протоколу огляду місця події від 26 грудня 2024 року, в ході огляду транспортного засобу встановлено пошкодження переднього вітрового скла деформована права частина капоту, лобове скло має пошкодження.

Таким чином, доведено що обвинувачений завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_9 , який перебував в небезпечному для життя стані при цьому саме ОСОБА_3 поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Своїми діями обвинувачений порушив вимоги пункту 2.10 г Правил дорожнього руху України, яким визначено: що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я.

Щодо позиції сторони обвинувачення в частині кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 3 статті 135 КК України суд зазначає що між залишенням у небезпеці і тяжкими наслідками повинен бути встановлений причинний зв`язок.

Стороною обвинувачення не доведено що внаслідок залишення в небезпеці (ненадання допомоги) наступали тяжкі наслідки. Не доведено, що у разі надання допомоги потерпілому, не настали б тяжкі наслідки.

Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною настання смерті.

Наведене вище дає підстави вважати що якщо за висновком експертів потерпілому були спричинені такі ушкодження, які неминуче призводять до смерті, то це свідчить про відсутність причинного зв`язку між залишенням у небезпеці і смертю потерпілого.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_3 не можуть бути кваліфікованими за частиною 3 статті 135 КК України і перекваліфіковує їх на частину 1 статті 135 КК України.

Дій обвинуваченого слід кваліфікувати як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили смерть особи частина 1 статті 135 КК України.

Наданими суду доказами підтверджується, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, частково відшкодував заподіяну шкоду та зобов`язався у подальшому надавати допомогу потерпілій щодо утримання трьох малолітніх дітей.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, пропонував суду призначити йому покарання за у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, із застосуванням статті 70 КК України.

Потерпіла та її представник у судовому засіданні просили призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений, вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав, не заперечив проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.

Захисник ОСОБА_8 просила призначити мінімальне покарання, визначене частиною 2 статті 286 та частиною 3 статті 135 КК України та застосувати статті 75,76 КК України щодо обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно статті 66 КК України, судом встановлено, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Пунктом 3 зазначеної вище Постанови визначено, що ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що він скоїв кримінальні правопорушення, одне з яких в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, молодий за віком, по місцю проживання характеризується позитивно, частково відшкодував заподіяну потерпілій ОСОБА_6 шкоду, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, визначене санкцією статті.

Оскільки обвинувачений скоїв декілька кримінальних правопорушень, то остаточне покарання належить призначити йому із застосуванням статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком, при визначенні розміру якого належить врахувати визнанні судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту, щодо можливості призначення обвинуваченому покарання із застосуванням статей 75,76 КК України, так як ОСОБА_3 фактично визнав свою вину під тиском доказів, наданих стороною обвинувачення, крім того, за наслідками вчинених ним протиправних дій, без батьківського піклування залишились троє малолітніх дітей.

При призначенні покарання обвинуваченому, у виді позбавлення волі, судом врахована практика Верховного Суду, відповідно до якої тяжкі наслідки у виді смерті людини є непоправними і не можуть бути компенсовані відшкодуванням шкоди у матеріальному виразі (постанова у справі №290/669/18 від 16 жовтня 2019 року).

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.

Стосовно ОСОБА_3 з урахуванням ухвали слідчого судді Мукачівського міськарйонного суду від 27 грудня 2024 року, застосовано запобіжний захід у виді застави в розмірі 60560 гривень, підлягає скасуванню.

Слід зазначити, що порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №5 передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України.

Відповідно до частини 11 статті 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне, після набрання вироку законної сили, припинити дію запобіжного заходу у виді застави а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого, судом не встановлено, внесена заставодавцем застава підлягає поверненню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Арешт, накладений на транспортний засіб скасувати, відповідно до статті 174 КПК України - скасувати

Відповідно до вимог статті 124 КПК України процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 2 статті 286, частиною 1 статті 135 КК України.

ОСОБА_3 призначити за частиною 2 статті 286 КК України покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03(три) роки; за частиною 1 статті 135 КК України у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 03 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03(три) роки.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази : уламки пластмаси та скла, які упаковано до спеціального пакету НПУ № WAR 1538678; рамку номерного знаку, яку упаковано до спеціального пакету НПУ № QHY0035034; взуття чоловіче, яке упаковано до спеціального пакету НПУ з № WAR 1538677; пачку цигарок, яку упаковано до паперового пакету; змив речовини бурого кольору з вітрового скла автомобіля, який упаковано до паперового пакету; змив з внутрішньої ручки водійської дверці, який упаковано до паперового пакету; змив з ручки перемикання передач, який упаковано до паперовий пакету; змив з чохла керма, який упаковано до паперовий пакету; чохол з керма, який упаковано до паперового пакету; змив з внутрішньої ручки передньої пасажирської дверцяти, який упаковано до паперовий пакету та передано на зберігання в кімнату речових доказів - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 копійок.

Арешт, накладений на транспортний засіб марки «DAEWOO Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві користування ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 30 грудня 2024 року скасувати.

Запобіжний захід, стосовно ОСОБА_3 у виді застави, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Заставу у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внесену на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськарйонного суду від 27 грудня 2024 року - повернути заставодавцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_18