Провадження № 1-кс/947/284/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000190 від 01.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим відділом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області під процесуальним керівництвом Київської окружної прокуратури міста Одеси, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000190 від 01.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 22.01.2024 до СУ ГУНП в Одеській області надійшло звернення ОСОБА_4 щодо прийняття заходів правового характеру до особи на ім`я ОСОБА_5 , який зловживаючи довірою, заволодів належною йому сільськогосподарською продукцією - зерном кукурудзи у кількості 495, 637 тон, загальною вартістю 2 057 639, 92 грн.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_4 слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області 01.02.2024 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190.

Зі звернення ОСОБА_6 , а також з протоколу допиту його у якості свідка слідує, що він являється жителем міста Лубни Полтавської області та займається вирощуванням сільськогосподарської продукції.

В листопаді 2022 року він прийняв рішення про продаж належного йому зерна кукурудзи та зателефонував своєму знайомому на ім`я ОСОБА_5 , який займався закупівлею та продажем сільськогосподарської продукції. Згідно їх усних домовленостей, ОСОБА_5 самостійно мав здійснити транспортування товару з міста Лубни Полтавської області в порти Одеської області та оплатити йому вартість товару у день його розвантаження в порту за ринковими цінами.

Таким чином, згідно усних домовленостей, належне йому зерно кукурудзи вагою 632 тони у період часу з 14.11.2022 по 24.11.2022 вантажними автомобілями за рахунок ОСОБА_5 було відправлене з міста Лубни в порти Одеської області.

В подальшому, досудовим розслідуванням було встановлено, що до вчинення вказаного правопорушення причетний ОСОБА_7 який виступав покупцем зерна кукурудзи та який спільно з ОСОБА_8 вчинив дії щодо його відвантаження.

Також встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , використовує нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 для зберігання документів та інших речей які мають відношення до кримінального провадження за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2 .

Згідно отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 451135214, об`єкт нерухомого майна який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 який на праві власності належить ОСОБА_9 .

26.12.2025 року слідчим групи слідчих на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2025 справа 947/42980/25, провадження 1-кс/947/18866/25 на земельній ділянці за кадастровим номером :04:014:0010 за адресою: АДРЕСА_1 де було проведено обшук під час якого вилучено:

-Мобільний телефон ОСОБА_9 марки «Apple» моделі IPhone 15Pro Max серійний номер НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 із сім карткою НОМЕР_4 який запаковано до сейф пакету НПУ NPU5294844;

-Мобільний телефон ОСОБА_9 марки «Apple» моделі IPhone 8Plus серійний номер НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 із сім карткою НОМЕР_7 який запаковано до сейф пакету НПУ NPU6080377;

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 98, 100, 110 КПК України, 27.12.2025 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вилученого майна.

У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вищезазначеного майна, яке визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор надала до суду заяву в якій клопотання підтримала, просила розглянути у її відсутності.

Особа щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_9 повідомлена про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що воно було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучені під час обшуку електронні носії інформації необхідно для проведення їх детального огляду, проведення судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок вилученого майна із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 27.12.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000190 від 01.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 26.12.2025 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 а саме:

-Мобільний телефон марки «Apple» моделі IPhone 15Pro Max серійний номер НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 із сім карткою НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 ,

-Мобільний телефон марки «Apple» моделі IPhone 8Plus серійний номер НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 із сім карткою НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 ,

із забороною розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому КПК України.

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1