Єдиний унікальний номер 317/3258/25
Провадження № 1-кп/317/447/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 10.06.2025 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 10.06.2025 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , також висловили думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що є всі підстави для призначення судового розгляду відповідно до обвинувального акту, оскільки він складений відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги щодо територіальної підсудності. Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Кримінальне провадження буде розглянуто у відкритому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні 17.11.2025 прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор просив урахувати, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу. На переконання прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, пославшись на те, що обвинувачений має двох дітей, працює, має тяжку хворобу. Немає доказів на обґрунтування ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з тих же підстав.

Обговоривши клопотання прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 11.06.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн.

Надалі Запорізьким районним судом Запорізької області обвинуваченому ОСОБА_4 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211960 грн. 00 коп.

Наразі строк дії запобіжного заходу закінчується, а кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження. У кримінальному провадженні не допитані потерпіла та свідки.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, враховуючи, що підстави для обрання запобіжного заходу, визначені слідчим суддею дотепер не відпали, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, не одружений, є батьком неповнолітньої дитини, для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити обвинуваченому дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ступінь тяжкості можливого покарання може спонукати обвинуваченого до вчинення дій, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Він не має міцних соціальних зв`язків, що додатково засвідчує відсутність стримуючого фактору задля переховування обвинуваченого від суду.

Відсутність працевлаштування та законного джерела доходу вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого постійного місця роботи не підтверджені належними доказами.

Будь-яких даних про зменшення чи нівелювання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для скасування або зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

На переконання суду обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід наразі сприяє нівелюванню існуючих ризиків, що неможливо забезпечити більш м`якими запобіжними заходами.

Урахувавши обставини, передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України, суд вважає, що застава у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у повній мірі гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

Керуючись ст. 177, 314-316 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 10.06.2025 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області на 24 листопада 2025 року о 10 год. 00 хв.

Клопотання прокурора задовольнити у повному обсязі.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів включно до 15 січня 2026 року.

Визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211960 грн. 00 коп. (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят грн. 00 коп.).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала у частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1