КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , представника цивільного відповідача КП «Ірпіньводоканал» ОСОБА_11 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 21.07.2025, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щаснівка Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено та стягнуто з КП «Ірпіньводоканал» на користь ОСОБА_12 200 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 26.01.2022 близько 12 години 14 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «МАЗ-4571Р2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по території КП «Ірпіньводоканал», що за адресою: Київська область, Бучанський район, місто Ірпінь, вулиця Соборна, 1 А, зупинившись для висадки пасажирів, діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну недбалість, не переконавшись у безпечності свого маневру для інших учасників дорожнього руху, почавши рух вперед та одночасно повертаючи вправо, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який в той час, пройшовши вздовж правого борту від задньої частини автомобіля, проходив перед передньою частиною транспортного засобу.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться то категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП.

Заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини, просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема зазначає, що з тексту оскаржуваного вироку вбачається, що суд під час розгляду кримінального провадження, замість самостійного встановлення обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, послався на обставини, які були встановлені стороною обвинувачення під час досудового розслідування та зазначені в обвинувальному акті, не змінюючи їх за стилем викладення, тим самим не зробивши власного висновку щодо обставин кримінального правопорушення та доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні.

Представник цивільного відповідача КП «Ірпіньводоканал» ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині цивільного позову та відмовити у задоволенні цивільного позову повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що вирок в частині цивільного позову є незаконним та необґрунтованим. Вказує, що у вироку відсутнє дослідження судом обставин справи щодо визначення розміру моральної шкоди. Звертає увагу, що цивільний відповідач надав потерпілому максимально можливу допомогу під час лікування, зокрема виплачено нецільову матеріальну допомогу на лікування в розмірі 10 000 гривень та оплачено апарат зовнішньої фіксації вартістю 12 700 гривень.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції задовольнив цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 , стягнувши з КП «Ірпіньводоканал» на його користь 200000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Спричинення у даному провадженні моральної шкоди потерпілому діями обвинуваченого не ставиться під сумнів, а вирішуючи питання щодо розміру її відшкодування, суд належним чином врахував характер та обсяг страждань, які зазнав потерпілий, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у житті потерпілого, характер немайнових втрат, можливість їх відновлення, а тому підстав для зменшення стягнення моральної шкоди за цивільним позовом потерпілого колегія суддів не вбачає.

На думку колегії суддів визначений розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому підстав для зменшення розміру стягнень за цивільним позовом колегія суддів не вбачає.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора про скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, то в силу ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо:

судове рішення ухвалено незаконним складом суду;

судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;

судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

порушено правила підсудності;

у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

У апеляційній скарзі прокурор не зазначає про допущення судом першої інстанції будь-якого порушення з числа вказаних в ч.1 ст.415 та п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст.412 КПК України.

За результатами апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

На думку колегії суддів, викладення у вироку обставин вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, не може вважатися істотним порушенням кримінального процесуального законодавства та не є підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що передбачені законом підстави для скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , представника цивільного відповідача КП «Ірпіньводоканал» ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 21.07.2025 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3