печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001078, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Печерською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001078 від 20.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні здійснюється за фактом злочинної діяльності групи осіб, яку організував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невстановлені особи з числа колишніх керівників податкових органів України, та до діяльності якої останні залучили ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також інших невстановлених в ході досудового розслідування осіб.

Встановлено, що протиправна діяльність вищевказаної групи осіб полягала у виведенні у тіньовий сектор економіки грошових коштів, які державні і комунальні установи, підприємства та організації перераховували на банківські рахунки суб`єктів господарської діяльності реального сектору економіки, за виконання договорів за завищеними цінами, які укладалися за результатами проведених публічних закупівель, шляхом їх перерахування на банківські рахунки суб`єктів господарської діяльності з ознаками «фіктивності» за удаваними правочинами, які перебували під контролем зазначених вище осіб, з метою подальшої легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Окрім цього, вищевказані особи налагодили діяльність протиправного механізму, направленого на систематичне, умисне ухилення від сплати податків, шляхом невнесення до податкових декларацій низки підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, що призвело до ненадходження до Державного бюджету коштів у вигляді податку на додану вартість на загальну суму 21 193 032 грн., зазначені грошові кошти в подальшому перераховувалися на банківські рахунки підконтрольних вказаним вище особам суб`єктів господарської діяльності з ознаками «фіктивності» за удаваними правочинами з метою подальшої легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

04.09.2025 в межах вказаного кримінального провадження прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України здійснено затримання ОСОБА_13 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час затримання прокурором проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_13 та обшук автомобіля марки LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone золотого кольору у чохлі сірого кольору, а також розписку про надання дозволу на користування автомобілем.

Вказаний телефон має систему логічного захисту та володілець відмовляється зняти (деактивувати) систему логічного захисту. Водночас, під час обшуку подолати систему логічного захисту технічно неможливо.

Того ж дня, вилучені речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Мобільний телефон, вилучений під час обшуку автомобіля, може містити потенційно важливу для слідства інформацію, однак у зв`язку з наявністю технічного захисту на пристрої доступ до його вмісту без спеціальних заходів наразі відсутній, що унеможливлює його повне дослідження без відповідного збереження речового доказу, шляхом накладення на нього арешту.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити. Зазначив, що наразі необхідно накласти арешт на вилучений телефон, оскільки вилучити вказану інформацію в ході обшуку виявилось неможливим через неможливість подолання логічного захисту. Також зазначив, що вилучена в ході проведення обшуку автомобіля марки LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_1 розписка про надання дозволу на користування автомобілем наразі становить процесуальний інтерес та має значення для досудового розслідування, оскільки відповідно до обставин кримінального провадження, ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимаганням останнім у людей розписок на майно за гроші, які начебто йому винні. Одночасно просив долучити до матеріалів клопотання докази на підтвердження легалізації проведеного 04.09.2025 обшуку ОСОБА_13 , копію протоколу обшуку із додатками, а також відеозапис обшуку, який міститься на флеш-носії.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 підтримала свої письмові заперечення, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що вилучений мобільний телефон та розписка не мають ніякого відношення до кримінального провадження. Зауважила, що обшук проводився без ухвали слідчого судді за відсутності випадку, передбаченого ч. 3 ст. 233 КПК України, а також в матеріалах, доданих на обґрунтування клопотання прокурора, відсутнє рішення слідчого судді, яким надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку автомобіля від 04.09.2025. При цьому, в ході проведення обшуку мобільний телефон не оглядався, а тому відсутні підстави вважати, що на мобільному телефоні містяться відомості, що мають значення для даного кримінального провадження. У органа досудового розслідування було достатньо часу з моменту вилучення телефону для подолання системи його логічного захисту за допомогою спеціалістів та отримання всієї необхідної інформації.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, докази, долучені прокурором у судовому засіданні, заперечення на клопотання, заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 від 20.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189 КК України.

04.09.2025 в межах вказаного кримінального провадження прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, здійснено затримання ОСОБА_13 /а. м. 188 - 190/.

Під час затримання, прокурором проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_13 та обшук автомобіля марки LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки iPhone золотого кольору у чохлі сірого кольору, а також розписку про надання дозволу на продаж автомобілем «Lada Niva» д.н.з. НОМЕР_2 на 1 арк.

05.09.2025 ОСОБА_13 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України. /а. м. 245-253/.

11.09.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл прокурорам Печерської окружної прокуратури м. Києва, що входять до групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001078 від 20.03.2025 на проведення обшуку автомобіля марки LAND ROVER RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_13 , з метою вилучення мобільного телефону марки iPhone золотистого кольору у чохлі сірого кольору, а також розписки на продаж автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, є достатні підстави вважати, що мало місце кримінальне правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні № 0001078 від 20.03.2025, та на вилученому у ОСОБА_13 мобільному телефоні, можуть міститися відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки він може містити інформацію, що має значення для досудового розслідування, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

При цьому, вилучений мобільний телефон має систему логічного захисту, що також не заперечується стороною захисту, із протоколу затримання ОСОБА_13 та протоколу обшуку від 04.09.2025 не вбачається, що останнім було добровільно надано доступ до мобільного телефону.

Отже, у слідчого були наявні визначені абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України для тимчасового вилучення телефону.

Також, як вбачається з пояснень прокурора у судовому засіданні, арешт вилученої розписку про надання дозволу на користування автомобілем «Lada Niva» д.н.з. НОМЕР_2 на 1 арк. зумовлюється тим, що вона стосується іншого підозрюваного, а саме ОСОБА_8 , який, згідно обставин даного кримінального провадження, налагодив діяльність протиправного механізму направленого на систематичне, умисне ухилення від сплати податків, а також під приводом повернення грошових коштів вимагав від фізичних осіб грошові кошти, при цьому утримуючи людей проти їх волі.

04.09.2025 постановою слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 вилучені речі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні /а. м. 204 - 208/.

Таким чином, слідчим прийнято процесуальне рішення про визначення статусу вилученого майна як речового доказу, вказане процесуальне рішення оформлене у відповідності до ст. 110 КПК України.

Отже, вивчивши клопотання та матеріали, що долучені в його обґрунтування, дослідивши заперечення на клопотання з додатками та заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, надавши їм оцінку, слідчий суддя вважає наявними достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучений мобільний телефон та розписку про надання дозволу на користування автомобілем, які можуть містити інформацію щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна та, зокрема, інформації на телефоні.

Також слідчий суддя вважає, що вказаний арешт буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 04.09.2025 в ході проведення обшуку в автомобілі марки LAND ROVER RANGE ROVER, державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме:

- мобільний телефон марки iPhone, золотого кольору, у чохлі сірого кольору; розписку про надання дозволу на користування автомобілем.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1