Справа № 503/939/25
Провадження № 1-кс/503/14/25
УХВАЛА

Іменем України

03 листопада 2025 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 , про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000546, внесеного 12 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

Під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 через під систему «Електронний суд» подав заяву про відвід головуючому у справі судді ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник підтримав подану ним заяву та в її обґрунтування зазначив, що у сторони захисту виникли обґрунтовані сумніви у безсторонності судді ОСОБА_5 під час проведення підготовчого судового засідання, в якому не було взагалі суддею прийнято до розгляду подане ним, з інших підстав, повторне клопотання про повернення обвинувального акту, йому не надано часу для подання такого клопотання через канцелярію суду, а також суддею ОСОБА_5 була прийнята ухвала про призначення кримінального провадження до судового розгляду без з`ясування думки сторони захисту щодо можливості призначення справи до судового розгляду та підготовки досудової доповіді щодо обвинуваченої. Всі ці обставини, на думку захисника, вказують на необ`єктивний характер дій судді та його упередженість. З огляду на це, просить задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтримала подану її захисником заяву про відвід судді ОСОБА_5 та просила її задовольнити.

Суддя ОСОБА_5 надав повідомлення, у якому зазначив, що не бажає давати пояснення під час розгляду заявленого йому відводу.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 повідомлені у встановленому порядку.

Неявки учасників не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши зміст заяви про відвід та доданих до неї письмових матеріалів, відтворивши та дослідивши фрагмент запису підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, що зафіксоване у журналі судового засідання №5298967 від 17.10.2025 року, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в поданій заяві про відвід судді захисник фактично посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, в якому визначено підставою для відводу судді, наявність інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

У кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя не може брати участь у справі за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК).

За приписами ч. 1 ст. 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

При цьому у судовій практиці існує презумпція неупередженості судді, якщо немає підтверджень зворотного (п. 30 рішення Європейського суду з прав людини від 1.10.1982 у справі «П`єрсак проти Бельгії» «Piersac vs Belgium»). Незгода з процесуальним рішеннями судді, рішення судді в інших справах судовою практикою не визнається проявом упередженості судді та не є підставою для його відводу.

Заявлений захисником ОСОБА_4 відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав передбачених нормами КПК.

Наведені заявником доводи відводу фактично зводяться до незгоди з вчиненими суддею процесуальними діями та рішеннями, що саме по собі не свідчить про упередженість судді та не створює визначених законом підстав для відводу судді.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Отже, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не є підставою для його відводу.

До того ж процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу, оскільки незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 р. (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 р. (справа №990/1673/18).

З огляду на вищевикладене, заява адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 не містить обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75,80,81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000546, внесеному 12 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КПК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Кодимського районного суду ОСОБА_1