УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи стосовно майна якої вирішується питання - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_5 , про скасування арешту (в порядку ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України),

ВСТАНОВИВ:

«14» липня 2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва від адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_5 , надійшло клопотання про скасування арешту майна.

«15» липня 2025 року клопотання та додані до нього документи були передані слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 15 липня 2025 року).

Клопотання обґрунтовано наступним. Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.07.2019 р. у справі № 760/20263/19 клопотання про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження за № 0001082 від 04.11.2016 року, що розслідується за фактом придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою вчиненого невстановленими особами в інтересах забудовника будинку АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, - було задоволено частково і накладено арешт на майно, у вигляді заборони на його відчуження, в тому числі, на: приміщення 588/1, загальною площею (кв.м): 28.4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . яке належить на праві власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); приміщення 589/1, загальною площею (кв.м): 86.2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) (надалі по тексту разом - «нерухоме майно»), з метою збереження речових доказів. Станом на сьогоднішній день, після спливу 6 (шести) років з моменту накладення арешту на нерухоме майно та 9 (дев`яти) років з моменту відкриття кримінального провадження № 0001082, арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_5 є чинним, що підтверджується Відомостями з державного реєстру речових прав від 04.06.2025 р., інформаційна довідка № 429934296, № 429931548. Орган досудового слідства мав достатньо часу здійснити слідчі дії, зокрема, призначити та провести експертизу в рамках вказаного кримінального провадження. Тривалість слідства за спливом дев`яти років спричиняє надмірне і неспівмірне втручання у майнове право ОСОБА_5 , при цьому вона не має жодного відношення до обставин кримінального провадження. Окремо звертає увагу суду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18,02.2025 р, у справі № 760/29489/24. було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту вищезазначеного нерухомого майна у зв`язку з необхідністю проведення експертизи, а також зазначено, що власник майна та/або його представник не позбавлений можливості у подальшому після сплину часу чи проведення відповідної слідчої дії - експертизи, звернутись до слідчого судді із відповідним клопотанням про скасування арешту майна. Зі спливом п`яти місяців, адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , було направлено адвокатські запити до Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві та Солом`янської окружної прокуратури міста Києва, з метою отримання актуальної інформації щодо призначення/проведення експертизи в рамках кримінального провадження за № 0001082 від 04.11.2016 року, проте Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві у наданні такої інформації - було відмовлено. Звертає увагу, що 9 квітня 2025 року набув чинності Закон України № 4292-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача». Відповідно до положень цього Закону, суд у разі задоволення позову про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача одночасно вирішує питання про попередню компенсацію його вартості добросовісному набувачеві. Положення цього Закону мають зворотну дію в частині умов і порядку компенсації та поширюються і на ті справи, в яких станом на день набрання чинності Законом судом першої інстанції ще не ухвалено рішення про витребування майна. ОСОБА_5 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, ринкова вартість якого не оскаржувалась та була нею повністю сплачена. В подальшому нею здійснені значні витрати на ремонт і облаштування приміщень. Проте орган досудового розслідування протягом багатьох років обмежує її право мирного володіння, користування та розпорядження власністю, що за своєю правовою сутністю є рівнозначним позбавленню права власності, порушує гарантії статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на це, продовження арешту майна ОСОБА_5 є таким, що грубо порушує принципи верховенства права, пропорційності та справедливого балансу між інтересами суспільства і захистом прав особи. Згідно з положеннями частини 3 статті 132 КПК України арешт майна допускається виключно за умови, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи. Відтак, у даному випадку відсутні як юридичні, так і фактичні підстави для подальшого обмеження права власності добросовісного набувача - ОСОБА_5 . Крім того, право власності ОСОБА_5 на нерухоме майно зареєстровано у встановленому законодавством порядку і на даний час реєстрація не оспорюється жодною особою. В свою чергу, ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0001082 щодо можливих неправомірних дій ТОВ «Альфа-капітал-буд» не є підозрюваною чи обвинуваченою, а являється третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт (добросовісний набувач). Реєстрація прав власності на ряд житлових і нежитлових приміщень в будинку за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі і на приміщення ОСОБА_5 , була здійснена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 . Питання правомірності таких реєстраційних дій вже стало предметом цивільного спору, який рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 24.04.2020 року у справі № 760/34774/19 залишено без задоволення. Постановою Київського апеляційного суду від 30.09.2020 року рішення залишено без змін. Як вбачається з ухвали від 18.07.2019 року, в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Альфа-капітал-буд» в порушення рішення КСУ від 02.03.2004 року № 4-рп/2004 (справа № 1-2/2004 року), положень ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» 2015 року, рішення КМР від 24.05.2012 року № 587/7924, уклало низку цивільно-правових угод з фізичними особами щодо реалізації підсобних приміщень, тим самим отримавши незаконну вигоду від їх реалізації. Тобто, за версією слідства, саме службові особи ТОВ «Альфа-капітал-буд» здійснювали незаконні дії і наразі намагаються уникнути відповідальності. Щодо, зокрема, ОСОБА_5 , то вона значиться лише як власник майна, яке орган досудового розслідування вважає предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій. Окремо відзначає, що Київським апеляційним судом, слідчими суддями Солом`янського районного суду м. Києва за період 2019 р. - 2023 р. було скасовано низку арештів, накладених на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001082, у тому числі у зв`язку з тим, що арешти було накладено необгрунтовано, прокурором не доведено, що об`єкти нерухомого майна відповідають ознакам речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України, відсутня необхідність подальшого арешту на майно. Так, навіть Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/20497/23 від 01.11.2023 р., клопотання про зняття арешту ОСОБА_5 було задоволено та скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.07.2019 р. у справі № 760/10750/19 на нежитлове приміщення 732/1, загальною площею (кв.м): 67.7, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що також належить ОСОБА_5 на праві приватної власності. Крім того, зі свого боку, заявник неодноразово намагалась отримати актуальну інформацію про стан кримінального провадження № 0001082, його подальшу тривалість та строк арешту на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що продовжують обмежувати право власності ОСОБА_5 . Проте, відповіді по суті поставлених питань, правоохоронними органами надано не було. Вважає, що на даний час накладення та існування арешту на нерухоме майно ОСОБА_5 є втручанням держави, що не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до тривалого (майже 6 років) невиправданого обмеження права власності ОСОБА_5 шляхом накладення арештів на таке майно як заходу забезпечення кримінального провадження за відсутності достатніх та належних доказів наявності потреби в подальшому застосуванні цього заходу. З врахуванням наведеного, просив скасувати арешт нерухомого майна, у вигляді заборони їх відчуження, накладений в рамках кримінального провадження № 0001082 від 04.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.07.2019 р. у справі № 760/20263/19, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: приміщення 588/1, загальною площею (кв.м): 28.4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); приміщення 589/1, загальною площею (кв.м): 86.2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 з`явився, вказав, що з моменту арешту майна сплинуло вже понад шість років, з моменту внесення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань дев`ять. ОСОБА_5 є добросовісним набувачем нерухомого майна, до цього часу вона не є підозрюваною у кримінальному провадженні, її право власності на майно ніким не оспорюється. Також зауважив, що арешт майна є тимчасовим заходом, а не постійним, але стосовно майна ОСОБА_5 триває вже шість років. Просив звернути увагу, що з іншого майна, яке належить ОСОБА_5 слідчими суддями вже було знято арешт.

Прокурор в судове засідання з`явився, проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що це не перше клопотання, яке подається представником, йому вже було відмовлено слідчими суддями у його задоволенні. Вказав, що дійсно у кримінальному провадженні було призначено експертизи, які наразі ще не проведені, з практики такі експертизи можуть тривати декілька років. Зазначив, що у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, строк притягнення до кримінальної відповідальності не сплинув. Крім того, зауважив, що накладений арешт не позбавляє власника права користування вказаним майном, обмежено тільки право розпорядження ним.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року (справа №760/20263/19) клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 - про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001082 від 04.11.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - задоволено частково; накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, у вигляді заборони їх відчуження, зокрема: 31) приміщення 588/1, загальною площею (кв.м): 28.4, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); 32) приміщення 589/1, загальною площею (кв.м): 86.2, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); в задоволенні ншої частини клопотання - відмовлено (а.с. 13 - 22).

Також, у вказаній ухвалі зазначено, що за версію слідства, службові особи ТОВ «АЛЬФА-КАПІТАЛ-БУД» намагаються приховати первинні документи і кошти здобуті протиправними діями та намагаються уникнути фінансової відповідальності.

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що досудове розслідування здійснюється щодо службових осіб ТОВ «АЛЬФА-КАПІТАЛ-БУД».

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №429931548 від 04.06.2025 року, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , належить на праві власності ОСОБА_5 . Документи, подані для державної реєстрації: інвестиційний договір, серія та номер: 02-3/08/17, виданий 02.08.2017, видавник: ТОВ «АЛЬФА - КАПІТАЛ - БУД»; довідка про повну сплату, серія та номер: 4-07/08/17, виданий 07.08.2017, видавник: ТОВ «АЛЬФА - КАПІТАЛ - БУД», договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором, серія та номер: 02-3/08/17, виданий 31.10.2017 року та актом приймання - передачі майнових прав від 31.10.2017 року; акт прийняття - передачі об`єкта інвестування, серія та номер: 588/1, виданий 31.10.2017, видавник ТОВ «АЛЬФА - КАПІТАЛ - БУД» (а.с. 9 - 10).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №429934296 від 04.06.2025 року, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , належить на праві власності ОСОБА_5 . Документи, подані для державної реєстрації: інвестиційний договір, серія та номер: 02-4/08/17, виданий 02.08.2017, видавник: ТОВ «АЛЬФА - КАПІТАЛ - БУД»; довідка про повну сплату, серія та номер: 5-07/08/17, виданий 07.08.2017, видавник: ТОВ «АЛЬФА - КАПІТАЛ - БУД», договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором, серія та номер: 02-4/08/17, виданий 31.10.2017 року та актом приймання - передачі майнових прав від 31.10.2017 року; акт прийняття - передачі об`єкта інвестування, серія та номер: 589/1, виданий 31.10.2017, видавник ТОВ «АЛЬФА - КАПІТАЛ - БУД» (а.с. 11 - 12).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є добросовісним набувачем нерухомого майна, доказів зворотнього до матеріалів справи не надано.

Слідчим суддею також досліджено адвокатські запити (Вих. №04/06-01 від 04.06.2025 року) на адресу керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва та (Вих. №04/06-02 від 04.06.2025 року) керівника Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві, щодо стану досудового розслідування кримінального провадження №0001082 від 04.11.2016 року, слідчих дій (а.с. 23 - 28).

Доказів надання відповідної інформації представнику надано слідчому судді надано не було.

Згідно до Ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року (справа №760/20497/23), клопотання власника майна ОСОБА_5 , поданого в її інтересах адвокатом ОСОБА_8 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001082 від 04 листопада 2016 рокуза ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - задоволено; скасовано арешту виді заборони відчуження, який накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2019 року у справі №760/10750/19 у кримінальному провадженні №0001082 від 04 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, на майно - приміщення 732/1, загальною площею (кв.м): 67,7, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000) (а.с. 30 - 34).

Відповідно до Ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року (справа №760/29489/24), в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001082 від 04.11.2016, - відмовлено. Крім того, зазначено, що «6.6. Щодо того, що відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, слідчий суддя звертає увагу, що слідчим витребувано великий обсяг документації та наразі вирішується питання про призначення експертизи, яка є необхідною у даному кримінальному провадженні. 6.7. У той же час слідчий суддя наголошує, що власник майна та/або його представник не позбавлені можливості у подальшому після сплину часу чи проведення відповідної слідчої дії - експертизи, звернутись до слідчого судді/суду із відповідним клопотанням про скасування арешту майна.» (а.с. 35 - 40).

Інших доказів надано слідчому судді не було.

Слідчий суддя зважає на те, що прокурор в судовому засіданні посилався на призначення у кримінальному провадженні експертиз, однак, будь - яких доказів на підтвердження їх призначення, не проведення їх до цього часу, надано слідчому судді не було.

Також, слідчий суддя зважає на те, що будь - які докази на підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у кримінальному провадженні №0001082, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2016 року, надано до матеріалів справи не було.

Крім того, слідчий суддя зважає на те, що доказів на підтвердження того, що нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, надано слідчому судді не було.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, слідчий суддя враховує, що арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , було накладено понад шість років тому.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності з клопотанням про скасування арешту до суду, який його наклав.

Аналогічна позиція щодо застосування положень статті 174 КПК України наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №569/4374/16-ц та постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі №362/392/16-ц.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь - яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчий суддя зважає на те, що прокурором не було надано до матеріалів справи будь - яких доказів доцільності подальшого застосування арешту до майна вказаного у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь - яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року).

Слідчий суддя враховує, що при розгляді справи підстав для подальшого арешту майна встановлено не було.

З врахуванням вищенаведеного, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_5 , про скасування арешту (в порядку ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України), підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8 - 9, 94, 98, 131 - 132, 170, 173 - 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняадвоката ОСОБА_9 , який діє від імені ОСОБА_5 , про скасування арешту (в порядку ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України), - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 липня 2019 року (справа №760/20263/19) у вигляді заборони відчуження, на наступне майно, яке належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- приміщення 588/1, загальною площею (кв.м): 28.4, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- приміщення 589/1, загальною площею (кв.м): 86.2, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1