Справа № 463/8135/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2467/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

з участю: ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

встановила:

даною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою зобов`язати ТУ ДБР у м. Львові внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України капітаном поліції ОСОБА_8 .

Зобов`язати ТУ ДБР у м. Львові внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення старшим слідчим ОСОБА_9 за об`єктивними ознаками службової недбалості ст. 367 ч. 1 КК України.

Крім того, просить під час розгляду апеляційної скарги дослідити докази, а саме: заяву про вчинення кримінального правопорушення від 20.02.2025 та ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду від 27.05.2025.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд не дослідив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду та не оглянув саму заяву від 20.02.2025 року, на підставі якої приймалося рішення даного суду.

Зазначає, що заперечення ОСОБА_9 подане до суду без направлення такого скаржнику для ознайомлення не містить жодної ознаки допустимості, достовірності зокрема щодо права подавати такий документ (повноважень).

Вказує, що суд першої інстанції не дослідив докази належним чином, зокрема заяву від 20.02.2025 та ухвалу суду від 27.05.2025 року, чим повіривши службовій особі ОСОБА_9 із ДБР, який навіть не підтвердив своїх повноважень захищати інтереси ДБР у м. Львові, прийшла до переконання, що скарга не відповідає критеріям розумності.

Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які відомості із заяви чи повідомлень, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про злочин від 04.07.2025. Скаргу мотивує тим, що, 04.07.2025 ОСОБА_6 подано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові заяву про кримінальне правопорушення, вчинене працівниками правоохоронних органів, а саме старшим слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 , за фактом невиконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Станом на час подачі скарги відомості не внесенні до ЄРДР. Окрім цього 28.07.2025 року ( конверт від 26.07.2025) надійшов документ № 37673зкп-25/ л/12-11-56452/25 від 15. 07.2025 від уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 , яким відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР й одночасно документ містив прямі відомості (вимоги) про наявність відповідних підстав притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст. 383 КК України. Враховуючи наведене у поданій скарзі просив внести відомості відносно старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.367 КК України. Зазначена бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, на думку скаржника суперечить положенням ч.1 ст.214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей. Враховуючи наведене вважає, що органом досудового розслідування порушено вимоги ст.214 КПК України. Тому просить зобов`язати посадову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові внести відомості до ЄРДР за заявою про злочин.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР усі відомості прийнятих та зареєстрованих ними заяв, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Слідчим суддею вірно встановлено, що у заяві скаржника наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаними у заяві особами, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування, та доводи заяви ОСОБА_6 не співпадають із фактами, спрямовані виключно із незгодою дій слідчого чи іншої посадової особи при проведенні досудового слідства.

Крім того, слідчий суддя вірно зазначив, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова, на яку скаржник посилається у своїй скарзі як на об`єкт злочину, передбаченого ст. 382 КК України, виконана слідчим та відомості, які зобов`язано внести слідчого даною ухвалою, слідчим внесено, а правова кваліфікація кримінального провадження може бути зміненою чи доповненою впродовж усього досудового розслідування даного кримінального провадження, та не може вважатися невиконанням судового рішення чи його умисним невиконанням.

Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами судового провадження заява ОСОБА_6 не містить інформації про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим така не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та не породжує передбачені ч.1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно зазначив у своєму рішенні про те, що невнесення уповноваженою особою ТУ ДБР у місті Львові до ЄРДР відомостей, викладених у заяві скаржника, відповідає положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України та п. 2 Розділу ІІ Положення, оскільки така заява не містить об`єктивних даних та обставин, що можуть свідчити про вчинення зазначеного у повідомленні особою кримінально-караного діяння, а за такого підстави для задоволення скарги відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя районного суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 поданої на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді