У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000173 від 14.11.2025 року, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000173 від 14.11.2025 року, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 14.11.2025 року службовий автомобіль ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 здійснював перевезення військовозобов?язаних з 1 - го відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 для проходження ВЛК. Зокрема у вказаному автомобілі знаходився військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 .

Водночас близько 15 год 40 хв. біля дорожньої поліцейської станції «Нижні Ворота», що розташована на 717 кілометрі + 200 метрів автодороги М-06 «Київ-Чоп» службовий автомобіль РТЦК та СП ОСОБА_6 був заблокований автомобілями марки Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 , Mercedes реєстраційний номер НОМЕР_2 та Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Надалі із вищевказаних автомобілів вийшла група осіб чоловічої статі які почали стукати у двері службового автомобіля працівників РТЦК та СП та намагались відчинити їх. Внаслідок цих дій із салону службового автомобіля Volkswagen Transporter вдалося вийти мобілізованому громадянину України ОСОБА_5 , який пересів в салон одного з вищевказаних автомобілів, після чого автомобілі поїхали з місця події дорогою М-06 «Київ-Чоп» у напрямку міста Львів.

Поліцейськими ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, спільно з працівниками Сколівського ВП ГУ НП у Львівській області вказані автомобілі зупинено в місті Сколе, Львівської області на АЗС «АМІК», що за адресою Львівська область, місто Сколе, вулиця Князя Ярослава, буд. 236.

Слідчим СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , було проведено огляд місця події. Вказаним оглядом встановлено, що поруч із зупиненими автомобілями знаходилися наступні громадяни України:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстрований за адр.: АДРЕСА_3 ), мешканець АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрований за адр.: АДРЕСА_5 ), мешканець АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (зареєстрований за адр.: АДРЕСА_6 ), мешканець АДРЕСА_7 ;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (зареєстрований за адр.: АДРЕСА_8 ), АДРЕСА_9 ;

Окрім того з салону одного з автомобілів вийшов мобілізований гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого співробітники ІНФОРМАЦІЯ_1 перевозили до м. Мукачево, для проходження ВЛК.

Поряд з цим, в ході слідчої дії вищевказані особи категорично відмовилися від проведення поверхневого огляду автомобілів Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 та Mercedes д.н.з. НОМЕР_2 .

В ході проведеного огляду місця події було здійснено огляд автомобілів, які подальшому вилучено, а саме:

1. легковий автомобіль Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 ;

2. легковий автомобіль Mercedes д.н.з. НОМЕР_2 ;

3. легковий автомобіль Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 .

Постановою слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні від 15.11.2025 вилучені в ході огляду місця події, легкові автомобілі Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , Mercedes д.н.з. НОМЕР_2 та Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 , визнані речовими доказам у кримінальному провадженні.

Згідно відомостей отриманих з єдиного державного реєстру транспортних засобів легковий автомобіль Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 , на праві власності належить РО Мусульманська Релігійна громада «Бірлік».

Так, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вилучені транспортні засоби містять ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України і будуть використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

Зокрема, вилучені легкові автомобілі Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , Mercedes д.н.з. НОМЕР_2 та Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 є знаряддями вчинення злочину, оскільки вони використовувались для здійснення протиправної діяльності, зокрема для блокування службового автомобіля співробітників РТЦК та СП, а також для перевезення мобілізованого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор зазначає, що оглядом місця події не вдалося встановити вміст транспортних засобів, які були вилучені, оскільки учасники огляду місця події категорично відмовилися від проведення поверхневого огляду вказаних автомобілів.

Враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, переміщення або відчуження прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події від 15.11.2025 року за адресою Львівська область, місто Сколе, вулиця Князя Ярослава, буд. 236, в кримінальному провадженні №0000173 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 114-1 КК України, легковий автомобіль Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 , який належить РО Мусульманська Релігійна громада «Бірлік».

Прокурор у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про накладення арешту на майно у його відсутності, підтримує та просить задовольнити.

Підозрюваний та його захисник ОСОБА_13 у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, що вбачається з рапорту слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ в Закарпатській області ОСОБА_14 від 19 листопада 2025 року. Окрім того у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_15 та його захисника ОСОБА_16 від 17.11.2025 року, згідно якої просять вказаний транспортний засіб залишити з правом користування без права розпорядження, в іншій частині клопотання підтримують.

Представник власника майна РО ОСОБА_17 громада «Бірлік» в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено слідчим суддею, у рамках кримінального провадження №0000173 від 14.11.2025 року досліджуються обставини перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

З витягу з ЄРДР вбачається, що за повідомлення Мукачівського РУП відділення поліції № 2 (смт. Воловець) ГУ НП в Закарпатській області, 14.11.2025 на території Мукачівського району на околиці населеного пункту Нижні Ворота, невідомі особи під час доставлення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 військовозобов?язаної особи - громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із ІНФОРМАЦІЯ_9 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження ВЛК, здійснили перешкоджання законній діяльності ЗСУ, шляхом блокування транспортного засобу належного ІНФОРМАЦІЯ_10 та сприяли втечі ОСОБА_5 . Таким чином вказані обставини свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, близько 15 год. 40 хв. біля дорожньої поліцейської станції «Нижні Ворота», що розташована на 717 кілометрі + 200 метрів автодороги М-06 «Київ-Чоп» службовий автомобіль РТЦК та СП ОСОБА_6 був заблокований автомобілями марки Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_1 , Mercedes реєстраційний номер НОМЕР_2 та Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_3 із вищевказаних автомобілів вийшла група осіб чоловічої статі які почали стукати у двері службового автомобіля працівників РТЦК та СП та намагались відчинити їх. Внаслідок цих дій із салону службового автомобіля Volkswagen Transporter вдалося вийти мобілізованому громадянину України ОСОБА_5 , який пересів в салон одного з вищевказаних автомобілів.

Надалі автомобілі Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 та Mercedes д.н.з. НОМЕР_2 поїхали з місця події дорогою М-06 «Київ-Чоп» у напрямку міста Львів, в подальшому поліцейськими ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, спільно з працівниками Сколівського ВП ГУ НП у Львівській області вказані автомобілі зупинено в місті Сколе, Львівської області на АЗС «АМІК», за адресою: Львівська область, місто Сколе, вулиця Князя Ярослава, буд. 236.

15.11.2025 року в ході огляду місця події був вилучений транспортний засіб, а саме: легковий автомобіль марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 , проте не був проведений його обшук, оскільки власник категорично заперечив проти його проведення.

Постановою слідчого від 15.11.2025 року зазначений транспортний засіб був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000173 від 14.11.2025 року.

Згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 25.09.2025 року, легковий автомобіль Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 на праві власності належить РО Мусульманська Релігійна громада «Бірлік».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як зазначено у ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що виявлене та вилучене 15.11.2025 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: Львівська область, місто Сколе, вулиця Князя Ярослава, буд. 236, майно, а саме: транспортний засіб марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить РО Мусульманська Релігійна громада «Бірлік», проте яким користувався ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто може містити на собі його сліди і має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, вилучений на законних підставах в ході огляду місця події, тому слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 169, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події від 15.11.2025 року за адресою: Львівська область, місто Сколе, вулиця Князя Ярослава, буд. 236, у кримінальному провадженні № 0000173 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 114-1 КК України, транспортний засіб марки Volkswagen, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 25.09.2025 року є РО Мусульманська Релігійна громада «Бірлік».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1