Справа № 214/206/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002137 від 27.10.2025 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2026 у провадження судді надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002137 від 27.10.2025, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, відповідно до зазначеного обвинувального акту, 26.10.2025 приблизно о 16:45 водій ОСОБА_4 , 24.06.1996 року, керуючи технічно справним автомобілем «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по мокрому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вул. Вільної Ічкерії з боку вул. Дарвіна в напрямку вул. Ярослава Мудрого в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. По напрямку руху вищевказаного автомобіля було розташоване перехрестя доріг з вул. Медова, та регульований світлофором пішохідний перехід, який був позначений дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 ПДР України.

У цей же час, попереду автомобіля «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзну частину дороги вул. Вільної Ічкерії, на зелений сигнал світлофору, вийшов пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи відповідно до вимог п. п. 4.16 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- 4.16 а) «Пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»

почав перетинати проїзну частину вказаної дороги, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по регульованому світлофором пішохідному переході.

При цьому на вимогу червоного сигналу світлофору, що регулював рух для водія ОСОБА_4 , останній почав знижувати швидкість для руху, у процесі зниження швидкості руху, світлофор змінює сигнал на жовтий для руху автомобілю «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а у подальшому на зелений сигнал світлофору.

Водій ОСОБА_4 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не впевнився в безпечності свого маневру, під час проїзду регульованого пішохідного переходу, маючи технічною можливістю запобігти наїзду на пішохода, вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб надати дорогу пішоходу, який рухався по регульованому світлофору пішохідному переходу, позначеному дорожньою розміткою та дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 при сигналі світлофора що дозволяє рух для водія, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , який закінчував перехід проїзної частини відповідного напрямку руху, чим порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3, 18.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

- 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

- 18.2. «На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

В наслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження, у вигляді: забійної ранки обличчя, закритіх переломів 11-12 ребер праворуч, перелому поперекових відростків 2-4 поперекових хребців праворуч, закритого двох кісточкових перелом лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2067 від 15.12.2025 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Між порушенням водієм ОСОБА_4 безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 18.2 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків спричиненням середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , є прямий причинний зв`язок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Потерпілим надано клопотання, в якому вона не заперечує про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та підтверджує, що обвинувачений відшкодував їй завдану шкоду в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Потерпілий у письмовому клопотанні не заперечувала звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки останній відшкодував завдану шкоду у повному обсязі.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12 примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення від кримінальної відповідальності з зазначених підстав є обов`язком суду.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до нетяжких злочинів, після вчинення якого щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував потерпілій завдану їй шкоду,раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 124, 174, 284, 286, 314, 369, 371 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002137 від 27.10.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України.

Автомобіль марки «КІА К5», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто під обвинуваченому, під зберігаючу розписку залишити в розпорядженні останнього.(арк. с. 29 т. 1).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1