ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника власника майна ФГ «ВОЛИНЬ-ПЛАНТ» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2025 року (ЄРДР № 0000016),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на речі вилучені в ході огляду 15.10.2025 в комплексі будівель та споруд, розташованому на суміжних земельних ділянках із кадастровими номерами: :12:000:1211, яка на праві власності належить ОСОБА_8 та 071184400:12:000:1272, яка на праві власності належить Поромівській сільській раді та на праві оренди перебуває у користуванні ОСОБА_8 , в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204, ч.2 ст.212 КК України.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Просить ухвалу слідчого судді скасувати ти відмовити в клопотанні про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_7 , який вважав, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений, прокурора, яка просила повернути апеляційну скаргу у зв`язку з пропуском строків на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Частиною 1 статті 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Приписами п.3 ч.2 ст.395 КПК України визначено, що апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження убачається, що керівник ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» ОСОБА_8 , а також і представник господарства адвокат ОСОБА_9 були повідомлені про те, що розгляд клопотання про арешт майна відбудеться 19 листопада 2025 року о 10 год 45 хв. Вказана обставина підтверджується телефонограмою від 14.11.2025 (а.п.118).

Як убачається із матеріалів судової справи, адвокат ОСОБА_9 згідно ордерів про надання правничої допомоги від 13.11.2025 та від 19.11.2025 надає правову допомогу ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» (а.п.115).

Будучи викликаним в судове засідання керівник і представник ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» - адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, а адвокат ОСОБА_9 подав до місцевого суду заяву, в якій просив розглянути клопотання про арешт майна без технічної фіксації, проти задоволення клопотання заперечує (а.п.119).

Вказані обставини не заперечив і саме апелянт, який ознайомився з матеріалами провадження.

Отже, зазначеними телефонограмою та заявою повністю спростовуються доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що ним не було пропущено строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвала слідчого судді була постановлена за відсутності власника майна чи його представника, так як власник майна та його представник були викликані в судове засідання, але на розгляд клопотання не з`явились, про що подали відповідну заяву.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин та положень ч.3 ст.395 КПК України, представник ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» ОСОБА_7 не належить до кола осіб, для яких строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи вказані обставини, строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для представників ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ», обчислюється із дня ухвалення судового рішення, тобто з 19 листопада 2025 року і закінчується 24 листопада 2025 року.

Проте, відповідно до апеляційної скарги, представник власника майна ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» лише 17 грудня 2025 року.

Подавши в цю дату апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_7 суттєво пропустив строк апеляційного оскарження, передбачений п.3 ч.2 ст.395 КПК України, який для нього, як представника власника майна ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» закінчився ще 24 листопада 2025 року.

Отже, апелянт подав апеляційну скаргу після спливу строку на апеляційне оскарження та ним не порушено питання про поновлення цього строку і не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Твердження представника ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» - адвоката ОСОБА_7 про те, що власник майна дізнався про існування оскаржуваної ухвали лише 12 грудня 2025 року, оскільки власник майна не викликався в судове засідання по розгляду клопотання про арешт майна є голослівними, оскільки повністю спростовуються матеріалами провадження, а саме телефонограмою від 14.11.2025 (а.п.118), якою було повідомлено керівника ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» ОСОБА_8 та представника господарства адвоката ОСОБА_9 про явку в судове засідання 19.11.2025, а також заявою представника ФГ «ВОЛИНЬ ПЛАНТ» адвоката ОСОБА_9 від 19.11.2025, в якій він просив проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без технічної фіксації, отже за відсутності учасників провадження (а.п.119).

За наведених обставин, твердження адвоката ОСОБА_7 про те, що ним не пропущено строки на апеляційне оскарження є необгрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами провадження (а.п.118, 119) та суперечать приписам ч.3 ст.395 КПК України.

Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Подавши 17 грудня 2025 року апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2025 року, апелянт суттєво пропустив строк апеляційного оскарження, який закінчився ще 24 листопада 2025 року, при цьому апелянт не порушує питання про поновлення цього строку та не зазначає поважних причин пропуску цього строку.

Згідно з п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи те, що апелянтом подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді з пропуском строку апеляційного оскарження, який визначений п.3 ч.2 ст.395 КПК України, та ним не порушено питання про поновлення цього строку і не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, провадження за апеляційною скаргою слід закрити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 399, 403 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2025 року закрити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 листопада 2025 року повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: