Справа № 229/1103/23
У Х В А Л А

20 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005822 від 14.10.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського районного суду міста Кривого Рогу перебуває вказане кримінальне провадження.

Від прокурора до суду надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, в якому, зокрема, зазначено, про обґрунтованість обвинувачення, наявністю ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, враховуючи, що ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, існує ризик, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема на тимчасово окупований території або в РФ. Крім того, необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочин під час воєнного стану. Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 дають підстави вважати, що він без застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер його дій, які пов`язані з проведенням військової агресії РФ проти України. Застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків: застосування особистого зобов`язання не можливе у зв`язку з тим, що воно не буде відповідати тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення; застосування особистої поруки не можливе у зв`язку із відсутністю у обвинуваченого осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки; застосування домашнього арешту не можливе, адже це не може запобігти ризикам вчинення інших злочинів ОСОБА_4 ; застосування застави не відповідатиме тяжкості та характеру інкримінованого злочину. Також зазначено, що згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями, зокрема, 114-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою із зазначених в ньому підстав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, оскільки ризики не обґрунтовані, на даний час зменшилися і не можуть обґрунтовуватися одними і тими ж доказами, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, у разі задоволення клопотання визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з думкою захисника.

Встановлено, що ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 03 вересня 2025 р. відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 листопада 2025 включно.

Згідно вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст.199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення ЄСПЛ по справі «Ілійков проти Болгарії»).

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує стадію судового провадження, воєнний стан, а також те, що ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимий, а також те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України за яким законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, а також продовження існування ризиків, які не зменшилися, а саме переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди інтересам держави, правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого, оскільки особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та його застосування недостатнє для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків у цьому кримінальному провадженні, питання особистої поруки вирішується лише за наявності поручителя, чого на час розгляду клопотання не було та відповідних заяв не заявлено. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на воєнний стан, а також те, ще власник житла та повнолітні особи, які в ньому проживають висловили на це згоду, не надано документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно, також неможливо застосувати. Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований, оскільки відсутні докази на підтвердження можливості сплати коштів.

Крім того, з огляду на положення ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 114-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України, враховуючи воєнний стан, а також підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обмеження обвинуваченого права на свободу в даному випадку є виправданим, наявність ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, у такому їх ступені, який є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії судового провадження та неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід, суд вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське, Артемівського району, Донецької області, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів до 18 грудня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити до виконання Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1