Справа № 461/8019/25
Провадження № 1-кс/461/7411/25
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

05.12.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

в с т а н о в и в:

05.12.2025 прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб, із можливістю внесення застави у розмірі 242 240 грн та з покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Хуст Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ) та свідками ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що не пізніше початку серпня 2025 року у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, але не пізніше 28.08.2025, ОСОБА_9 , діючи з метою особистого протиправного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 23 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, залучив до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

В свою чергу, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 23 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України поза пунктами пропуску, виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_9 , але не пізніше 28.08.2025, залучив до вказаної протиправної діяльності свою співмешканку ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , в подальшому за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та з відома решти учасників злочинної групи, відповідала за тимчасове поселення осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України, на території м. Хуст Закарпатської області та в подальшому - у с. Велятино Хустського району Закарпатської області.

В подальшому ОСОБА_5 виконуючи вказівки ОСОБА_7 , діючи на виконання розробленого злочинного плану ОСОБА_9 та з відома решти учасників злочинної групи, за невстановленими досудовим розслідуванням обставинами, але не пізніше 28.08.2025, почав активний пошук осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон через державний кордон України з метою організації переправлення таких осіб через державний кордон України поза митним та прикордонним контролем минаючи встановлені пункти пропуску.

У зв`язку з цим, в ході телефонної розмови яка відбувалась 28.08.2025 між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , останній запропонував ОСОБА_10 незаконно перетнути державний кордон України поза митним та прикордонним контролем, минаючи встановлені пункти пропуску, за грошову винагороду в розмірі 7000 доларів США.

У свою чергу у ОСОБА_10 наприкінці вересня місяця 2025 року, з метою працевлаштування за межами України на період військової агресії російської федерації проти України, виник намір, попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони й обмеження, перетнути державний кордон та виїхати до країн Європейського Союзу, у зв`язку з чим останній прийняв пропозицію ОСОБА_5 .

В подальшому відповідно до попередніх домовленостей, 19.09.2025 ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 та інших учасників злочинної групи спрямовані на організацію незаконного перетину державного кордону України поза митним та прикордонним контролем, минаючи встановлені пункти пропуску, прибув до м. Хуст Закарпатської області.

В свою чергу ОСОБА_6 , за невстановленими досудовим розслідуванням обставинами, але не пізніше 19.09.2025, виконуючи вказівки ОСОБА_5 та діючи в складі злочинної групи, з метою належного функціонування та роботи даної злочинної групи передала у користування останньому транспортний засіб «FIAT FIORINO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою перевезення осіб котрі бажають незаконно перетнути державний кордон України до місць їх тимчасового проживання на території Закарпатської області, а саме міста Хуста та с. Велятино.

Того самого дня о 15 год. 20 хв. ОСОБА_5 , використовуючи отриманий від ОСОБА_6 , транспортний засіб «FIAT FIORINO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав до зупинки громадського транспорту, що перебуває біля магазину «Епіцентр», що за адресою: Закарпатська область, м. Хуст, вул. Львівська 241, та підібравши ОСОБА_10 , попрямував до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рухаючись до вище вказаної адреси, ОСОБА_5 , використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував до своєї співмешканки ОСОБА_6 та дав вказівки щоб остання підготувала для ОСОБА_10 кімнату, окрім цього ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , щоб та зателефонувала до ОСОБА_7 та повідомила, що до них їде чоловік якого необхідно «перекинути через кордон».

В подальшому ОСОБА_6 , виконуючи злочині вказівки ОСОБА_5 , використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_3 , зателефонувала до ОСОБА_7 (на номер мобільного телефону НОМЕР_4 ) та переказала вище зазначену інформацію, яку їй повідомив ОСОБА_5 .

В свою чергу ОСОБА_7 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України поза пунктами пропуску, зв`язався з невстановленими досудовим розслідуванням особами та повідомив отриману інформацію про новоприбулу особу котра бажає незаконно перетнути державний кордон України.

Того самого дня, прибувши до будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 заселився в попередньо підготовлену ОСОБА_6 кімнату в даному будинку, очікуючи подальших вказівок від ОСОБА_5 або інших учасників злочинної групи.

В подальшому, ОСОБА_5 за допомогою мобільного зв`язку (зателефонував з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , на номер НОМЕР_4 ) повторно зв`язався з ОСОБА_7 та домовився про особисту зустріч з метою подальшої організації незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 , поза митним та прикордонним контролем, минаючи встановлені пункти пропуску.

У зв`язку з цим, 19.09.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , відбулася зустріч між ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , в ході якої ОСОБА_7 , повідомив решті, що у нього все готово до незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 поза митним та прикордонним контролем, минаючи встановлені пункти пропуску та повідомив, що після отримання грошових коштів в розмірі 7000 доларів США готовий розпочинати дії, на що решта учасників злочинної групи та ОСОБА_10 погодились.

Окрім цього між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 відбулася домовленість щодо передачі грошових коштів за організацію перетину державного кордону України поза митним та прикордонним контролем, а саме: частину грошових коштів в розмірі 3000 доларів США ОСОБА_10 особисто передасть ОСОБА_5 або будь кому іншому за його вказівкою, в момент початку перетину державного кордону України, а решту грошових коштів в розмірі 4000 доларів США, повинна передати його довірена особа в момент перетину ОСОБА_10 державного кордону України. Передача коштів за попередньою домовленістю повинна відбутися в м. Хуст Закарпатської області.

У зв`язку з цим, ОСОБА_10 звернувся до свого знайомого з м. Львів, ОСОБА_11 з проханням допомоги в передачі грошових коштів за організацію незаконного перетину державного кордону України, на що, останній погодився та пообіцяв приїхати до м. Хуст Закарпатської області та допомогти з передачею грошових коштів.

В подальшому ОСОБА_11 , будучи обізнаним що його знайомий ОСОБА_12 шукає спосіб виїхати за межі України, повідомив останньому, що до нього звернувся його знайомий ОСОБА_10 з проханням передати грошові кошти за організацію перетину державного кордону України. Після чого ОСОБА_11 запропонував йому поїхати разом з ним та у випадку якщо його товариша ОСОБА_10 переправлять через державний кордон України також спробувати перетнути державний кордон України поза митним та прикордонним контролем, на що ОСОБА_12 погодився.

В свою чергу 01.10.2025 ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 , прибувши до м. Хуст, Закарпатської області, отримавши від ОСОБА_10 вище зазначені грошові кошти (котрі у випадку вдалого перетину державного кордону ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повинен передати ОСОБА_5 або особі на яку він вкаже). Надалі, того самого дня за погодженням ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заселився в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , очікуючи подальших вказівок щодо передачі грошових коштів.

В подальшому під час перебування ОСОБА_11 в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , між ними на ОСОБА_5 відбулась розмова щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, поза митним та прикордонним контролем, минаючи встановлені пункти пропуску за грошову винагороду розмірі 8000 доларів США. В ході даної розмови було, що у випадку вдалого перетину державного кордону України ОСОБА_10 , ОСОБА_11 передає решту грошових коштів в розмірі 4000 доларів США за ОСОБА_10 та одразу надає 8000 доларів США за подальше аналогічне переправлення ОСОБА_15 через державний кордон України.

08.10.2025 ОСОБА_5 , отримавши підтвердження від ОСОБА_9 або від іншої невстановленої досудовим розслідуванням особи про безпосередній перетин державного кордону України поза митним та прикордонним контролем ОСОБА_10 в найближчий час, дав вказівку ОСОБА_6 організувати безперешкодний проїзд ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через блок пости, які знаходяться на маршруті слідування з м. Хуст до с. Велятино Закарпатської області та подальше поселення зазначених осіб в с. Велятино Закарпатської області. Окрім цього ОСОБА_5 повідомив що її та вище зазначених осіб забере транспортний засіб марки «Шкода» синього кольору, з яким останній попередньо домився в ході телефонної розмови за номером телефону НОМЕР_5 з особою, ОСОБА_16 .

Того ж дня, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , сівши до транспортного засобу «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_6 за кермом якого був ОСОБА_16 , почали рух в сторону с. Велятино Закарпатської області. Доїжджаючи до населеного пункту Велятино, зупинившись на блок пості при в`їзді в даний населений пункт, ОСОБА_6 , використовуючи особисті знайомства та авторитет забезпечила безперешкодний проїзд транспортного засобу та пасажирів, які знаходились в даному транспортному засобі.

Прибувши до с. Велятино Закарпатської області, ОСОБА_6 поселила ОСОБА_10 в приміщені будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де сама проживає та зареєстрована, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поселила в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , попередньо домовившись про це з ОСОБА_17 .

В подальшому, 09.10.2025 о 09 годині ранку до ОСОБА_10 в месенджері WhatsApp з номеру телефону НОМЕР_4 написав ОСОБА_7 та повідомив щоб ОСОБА_10 збирався та був готовий до виїзду.

В подальшому, ОСОБА_7 під`їхав на транспортному засобі марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_7 , до будинку за адресою тимчасового проживання ОСОБА_10 , а саме: АДРЕСА_2 , звідки забрав останнього. Після чого ОСОБА_10 разом з ОСОБА_7 попрямували до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де їх очікували ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 3000 доларів США як першу частину оплати за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України поза митним та прикордонним контролем, в обхід установлених пунктів пропуску.

У подальшому, відповідно до досягнутої домовленості, у разі успішного незаконного перетину державного кордону ОСОБА_10 , ОСОБА_11 мав передати ОСОБА_7 решту грошових коштів за організацію цього переправлення в сумі 3000 доларів США, а також 8000 доларів США за подальшу організацію незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_12 .

Отримавши грошові кошти в сумі 3000 доларів США, ОСОБА_7 повідомив про це ОСОБА_9 , після чого отримав від останнього вказівку везти ОСОБА_10 у напрямку населеного пункту Ракош Закарпатської області.

У свою чергу ОСОБА_9 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час, місце та спосіб), але не пізніше 09.10.2025, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного перетину державного кордону України особами призовного віку від 23 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, зокрема ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , залучив до вказаної злочинної діяльності ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яка будучи жителем прикордонного населеного пункту, мала можливість вільно пересуватися вздовж державного кордону України та Румунії та відповідно до його вказівок здійснювали безпосереднє переправлення осіб через державний кордон України.

Окрім цього, ОСОБА_9 09.10.2025 повідомив ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб що того ж дня необхідно буде здійснити переправлення через державний кордон України спочатку ОСОБА_10 , а в подальшому - ОСОБА_12 . У зв`язку з чим останні очікували ОСОБА_10 біля цвинтаря в населеному пункті Ракош Закарпатської області.

Прибувши до зазначеного місця, ОСОБА_7 передав ОСОБА_10 ОСОБА_8 та іншій невстановленій досудовим розслідуванням особі.

Після цього невстановлена досудовим розслідувань особа діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України поза пунктами пропуску дав вказівку ОСОБА_10 сісти на його транспортний засіб, а саме мотоцикл червоного кольору, після чого вони попрямували в напрямку державного кордону з Румунією.

У подальшому, ОСОБА_10 рухаючись у напрямку кордону з Румунією, невстановлена досудовим розслідуванням особа зупинилась та надала останньому вказівку очікувати його повернення. Після цього вище зазначена особа повернувся за ОСОБА_8 та попрямувала разом з нею до місця безпосереднього перетину державного кордону України, де залишив її з метою контролю за рухом нарядів працівників ДПСУ.

У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа повернувся за ОСОБА_10 та минаючи встановлені фотопастки й датчики руху, перевіз останнього до місця безпосереднього перетину державного кордону України, де їх очікувала ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України поза пунктами пропуску, привела ОСОБА_10 до струмка, який знаходився між 182 та 183 прикордонним знаком, де у загороджувальному паркані (що розділяє території України та Румунії) у прихованому вигляді знаходилась попередньо підготовлена пролаза у вигляді розрізу виток ягози спірального типу, через яку останній за вказівкою ОСОБА_8 проліз, тим самим незаконно перетнувши державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску та потрапивши на територію Румунії.

У свою чергу ОСОБА_7 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_9 та маючи при собі отримані грошові кошти в розмірі 2600 доларів США, передав їх ОСОБА_9 через визначену ним особу ОСОБА_14 , за що в якості винагороди отримав від нього 300 доларів США.

Після чого, ОСОБА_9 надав ОСОБА_7 вказівки отримати решту грошових коштів за організацію незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 у розмірі 3000 доларів США та всю суму за ОСОБА_12 у розмірі 8000 доларів США.

У зв`язку з цим того самого дня (09.10.2025) ОСОБА_7 , продовжуючи виконувати злочинні вказівки ОСОБА_9 , повернувшись до села Велятино Закарпатської області, у приміщенні будинку №84 по вул. Лісна зустрівся з ОСОБА_11 та о 13:20 отримав решту грошових коштів у сумі 4000 доларів США за організацію незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 та 8000 доларів США за організацію незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_12 поза митним та прикордонним контролем, минаючи встановлені пункти пропуску.

Отримавши зазначені кошти, ОСОБА_7 у ході телефонної розмови повідомив про це ОСОБА_9 , на що отримав вказівку передати ці грошові кошти ОСОБА_14 , яка чекатиме його за адресою: АДРЕСА_3 .

Прибувши за зазначеною адресою, ОСОБА_7 , виконуючи вказівку ОСОБА_9 , передав грошові кошти ОСОБА_14 . У свою чергу ОСОБА_14 під час телефонної розмови повідомила ОСОБА_9 про факт отримання коштів від ОСОБА_7 та отримала вказівку очікувати його на тому самому місці для подальшої передачі грошових коштів. Проте у зв`язку з обставинами, які не залежали від ОСОБА_9 , а саме викриттям злочинної діяльності вказаної групи осіб працівниками правоохоронних органів, зазначені кошти останній не отримав.

09.10.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, та сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньо змовою, щодо декількох осіб.

На наступний день 10.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозро в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, та сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньо змовою, щодо декількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортами від 05.08.2025, 12.08.2025, 02.09.2025, 25.09.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 12.08.2025, 26.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.10.2025; протоколами обшуку від 09.10.2025; протоколом огляду місця події від 09.10.2025; протоколами затримання в порядку ст.208 КПК України від 09.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.10.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_14 від 09.10.2025; протоколом вручення грошових коштів від 01.10.2025; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 01.10.2025; протоколами огляду речей та предметів від 13.10.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України КК України, за яке кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

12.10.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці тобто до 07.12.2025.

Окрім цього до Галицького районного суду м. Львова було подане клопотання про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 6 (шести) місяців, тобто до 10.04.2026.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 07.12.2025, однак завершити досудове розслідування у зазначений строк немає можливості, оскільки на даний час не отримано ряд висновків експертиз, в тому числі висновків судово технічної експертизи документів, не оглянуто усі вилучених під час обшуків речових доказів, не проведено ряд тимчасових доступів, не отримано розтаємнені матеріли проведення негласних слідчих (розшукових) дій та не проведено інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведено у двомісячний строк у зв`язку зі значною тривалістю проведення процедури розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та терміном проведення експертиз, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Підставою для продовження застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стала обґрунтована підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України заборон щодо продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та продовжують існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила, просила застосувати запобіжний захід домашній арешт. Вважає, що органом досудового розслідування не доведені ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного та такі є лише припущеннями без долучення відповідних доказів. У випадку продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить зменшити розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки розмір застави, про який прокурор просить у клопотанні є непомірним для підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив обрати відносно нього запобіжний захід домашній арешт. Додатково пояснив, що з повною загальною середньою освітою, неофіційно працює вантажником в ФОП ОСОБА_18 , мав заробітну плату близько 20000 грн на місяць, розлучений, має доньку, якій 29 років, та внуків віком 7 та 4 роки, яким він допомагав, військовозобов`язаний.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.10.2025, ОСОБА_5 був затриманий о 20 год. 20 хв. 09.10.2025, в порядку ст.208 КПК України.

11.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, та сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, з корисливих мотивів, групою осіб за попередньо змовою, щодо декількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

03.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод, з корисливих мотивів, вчиненні за попередньою змовою групою осіб, щодо декількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.10.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» на строк 60 діб, тобто до 07.12.2025 включно, з визначенням підозрюваному застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн та покладенням, у випадку внесення застави, на підозрюваного наступних обов`язків строком до 07.12.2025 з моменту внесення такої: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Хуст Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором доведено, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим через особливу складність кримінального провадження, необхідністю завершення та проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, перелік яких наведено в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 10.04.2026.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 12.08.2025, 26.09.2025, 13.10.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 26.09.2025, 13.10.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 01.10.2025, 13.10.2025; протоколом обшуку від 09.10.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2025, 10.10.2025, 20.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.10.2025; протоколом огляду місця події від 09.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.10.2025; протоколом вручення грошових коштів від 01.10.2025; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 01.10.2025; протоколами огляду речей та предметів від 10.10.2025, 13.10.2025; рапортом старшого офіцера відділу внутрішньої безпеки Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України ОСОБА_19 від 18.10.2025; протоколом обшуку від 20.11.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 09.10.2025.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.10.2025, та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Окрім цього, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , підозрюється в організації незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску, у зв`язку з чим в разі виникнення бажання та необхідності останній може перетнути кордон поза встановленими пунктами пропуску.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на свідків ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших свідків) з метою зміни ними показань.

При встановленні наявності ризику впливу свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Не припинив існувати ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється , який обґрунтовується тим, що підозрюваний, вчиняючи вказане кримінальне правопорушення, діяв усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, такий офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, тому перебуваючи за місцем проживання може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Стороною захисту не спростовано ризиків доведених прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, вчиненого умисно, з корисливим мотивом.

При продовженні запобіжного заходу слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацюючий, неофіційно працює вантажником в ФОП ОСОБА_18 , розлучений, має доньку, якій 29 років, та внуків віком 7 та 4 роки, яким він допомагав, військовозобов`язаний, раніше не судимий.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, вчиненого умисно, з корисливим мотивом, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має доньку, якій 29 років, та внуків віком 7 та 4 роки, яким він допомагав,не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Шодо можливості визначення розміру застави.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.

На переконання слідчого судді, розмір визначеної підозрюваному ОСОБА_5 застави згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.10.2025, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, є занадто непомірним для останнього та підлягає зменшенню, з огляду на час, який минув з моменту прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, останній не має змоги оплатити визначений розмір застави, органом досудового розслідування визначений розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн,жодними доказами, що стосуються наявності таких коштів в підозрюваного ОСОБА_5 чи його родичів не обґрунтований, а тому за даних умов розмір визначеної ОСОБА_5 застави повинен бути зменшений.

Слідчим суддею беруться до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що такий офіційно непрацюючий, неофіційно працює вантажником в ФОП ОСОБА_18 , має заробітну плату близько 20000 грн на місяць, розлучений, має доньку, якій 29 років, та внуків віком 7 та 4 роки, яким він допомагав,та вважає, що необхідно визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, впливати на свідків та інших підозрюваних чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним або заставодавцем внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього відповідні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 02.02.2026.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень (сто двадцять одну тисячу сто двадцять гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 05.02.2026, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Хустського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ) та свідками ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ) у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_20