Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 359/8346/25
Провадження № 1-кп/359/686/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією, з використанням системи ВКЗ, угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000766, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2025 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дебальцеве Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 України, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 10.02.2023, у громадянина України (матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження), який є засновником підприємств на території м. Шахти Ростовської області рф, а саме: ООО «НПК «Шельф», ООО «ТД «Шельф», ООО «НПК Ника», ООО «Радон» та ООО «Спецмонтаж-Агнкс/Агзс», які входять до російської групи компаній «Shelf» (далі Особа 1), виник умисел на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Вказана група компаній, на виконання державної програми рф щодо розвитку виробництва скрапленого природного газу в російській федерації, здійснює розробку та будівництво заводів скрапленого природного газу, розробляє модулі скраплення газу, розробляє системи підготовки газу, кріо АЗС та резервуари кріогенні, чим у подальшому сприяє експорту такого газу країною-агресором в обхід міжнародних санкцій та забезпечує функціонування паливно-енергетичного комплексу країни-агресора в умовах воєнних дій.

До вказаної діяльності Особа_1 вирішив залучити співробітників ТОВ «НВК «Шельф», що входить до групи компаній «Shelf» на території України, громадянина України, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження (далі Особа 2) та ОСОБА_4 .

Встановлено, що громадянин України Особа_1, визначившись з напрямом протиправної діяльності та поклавши на себе функції організатора і керівника вказаної групи, особисто підібрав її учасників, з метою забезпечення керівництва і тривалості намічених ним злочинних дій.

Відповідно до вказаного плану, завданнями і метою існування вказаної групи було: розробка, проектування та участь у будівництві заводів з виробництва скрапленого природного газу на території російської федерації в рамках затвердженої урядом рф довгострокової програми розвитку виробництва скрапленого природного газу в російській федерації, сприяння подальшому експорту такого газу країною-агресором в обхід міжнародних санкцій та сплачуючи платежі в бюджетну систему держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Зокрема, Особа_2, у період з 14.02.2023 по 26.09.2023 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , використовуючи месенджер «Telegram» з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , за завданням, на виконання вказівок та за погодженням з Особою_1 надіслав останньому у приватні повідомлення вищевказаного чату, електронну візуалізацію установок та заводів з виробництва скрапленого природного газу, з метою забезпечення безперебійного їх функціонування.

В свою чергу, ОСОБА_4 , у період з 25.02.2022 по 12.03.2024, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , використовуючи месенджер «Telegram» з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ідентифікатор ім`я: « ОСОБА_6 », надсилав у приватні повідомлення вищевказаного чату Особі_1, який використовує номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 на виконання його вказівок та за погодженням з останнім, розробки обладнання установок та заводів з виробництва скрапленого природного газу з метою забезпечення безперебійного їх функціонування.

Так, встановлено, що за сприяння вищевказаних осіб, наприкінці 2023 року на території Ростовської області російської федерації, а саме на території Октябрського сільського району вздовж траси М-4 «Дон» групою компаній «Шельф» було побудовано завод з виробництва скрапленого природного газу.

Таким чином, протягом тривалого часу, в тому числі з 10.02.2023, громадяни України Особа_1, Особа_2, ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, вчиняли дії спрямовані на розробку, проектування та участь у будівництві заводів з виробництва скрапленого природного газу на території російської федерації в рамках затвердженої урядом рф довгострокової програми розвитку виробництва скрапленого природного газу в російській федерації, сприяння подальшому експорту такого газу країною-агресором в обхід міжнародних санкцій та сплачуючи платежі в бюджетну систему держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора від здійснення господарської діяльності товариств групи компаній «Шельф».

Так, на виконання свого злочинного умислу щодо добровільного збору та передачі активів у вигляді грошових коштів (у тому числі сплати податків та зборів), а також передачі товарно-матеріальних цінностей, отриманих за рахунок організованої фінансово-господарської діяльності групи компаній «Шельф», Особа_1, Особа_2, ОСОБА_4 , сплатили на користь держави агресора податки внаслідок здійснення господарської діяльності наступних товариств групи компаній «Шельф», а саме: ООО «НПК «Шельф» у сумі 61 636 572 рублів, ООО «ТД «Шельф» у сумі - 63 468 956 рублів, ООО «НПК Ника» у сумі - 177 273 434 рублів, ООО «Радон» у сумі - 364 910 рублів та ООО «Спецмонтаж-Агнкс/Агзс» у сумі - 21 565 884 рублів на території держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у пособництві державі-агресору за попередньою змовою групою осіб, а саме: у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

16.12.2025 року в цьому кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468-472 КПК України.

В угоді про визнання винуватості, в присутності захисника, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину, активно сприяв його розкриттю.

В угоді, сторони узгодили призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна, а також, на підставі ст. 75 КК України, без відбування основного покарання з встановленням іспитового строку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, і передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити. Захисник також підтримав указану угоду та вказав на добровільність позиції і власне волевиявлення ОСОБА_4 при її укладенні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди про визнання винуватості вимоги та правила КПК України та КК України дотримані.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з такого.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, оскільки санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно вимог ст.ст. 468-469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена, в тому числі, у провадженнях щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 66 КК України, є повне та беззаперечне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та допомога у викритті інших кримінальних правопорушень, допомога у розкритті діяльності організованої групи, тощо.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 111-2 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції кримінального закону.

Підставами для застосування ст. ст. 69 КК України є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: допомога у викритті інших кримінальних правопорушень, яка виразилось у наданні показів, що підтверджуються доказами, зізнавальних стосовно себе, викривальних стосовно інших учасників (організатор кримінального правопорушення у складі групи); вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних в умовах воєнного стану, постійних ракетних обстрілів та інших обставин, що виразились у довірі до ОСОБА_7 , який використав його; позитивні характеристики та перше притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, застосування положень ст. 69 КК України не суперечить положенням КПК України та загальним засадам призначення покарання, і в даному випадку, є доцільним, зважаючи на наявність умов та обставин, що істотно знижують суспільну небезпечність дій обвинуваченого.

Вид покарання узгоджується з характеризуючими матеріалами щодо обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується як висококваліфікований, відповідальний та доброзичливий працівник, має стійкі соціальні зв`язки одружений, має двох доньок, які проживають разом з сім`єю; має хвороби (цукровий діабет ІІ тип, середньої важкості, стадія субкомпенсації, Стеатогепатоз, Гіпертонічна хвороба І, ІІ ступеня, недостатність мітрального та трикуспідального клапанів з регустрітацією та інші хвороби), його відношенням до скоєного, та пом`якшуючими обставинами, якими є повне та беззаперечне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, допомога у викритті інших кримінальних правопорушень, тощо.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості, - підлягає затвердженню.

Так, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Окрім того, зважаючи на критичну оцінку ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, його осуд та бажання залагодити провину, що підтверджується визнанням вини, бути корисним суспільству і державі, довести своє виправлення (донат у сумі 200 000 грн. на Збройні Сили України), суд вважає за можливе, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в два роки, з покладенням на ОСОБА_4 відповідних обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Саме такий іспитовий строк на думку суду, буде достатнім для виконання обвинуваченим своїх обов`язків та умов угоди.

Суд вважає, що згідно вимог ч. 2 та ч. 5 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, зважаючи на особу обвинуваченого та відношення останнього до скоєного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.01.2025 відносно обвинуваченого обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн. Зазначена сума грошових коштів 16.01.2025 була внесена заставодавцями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на відповідний рахунок, і підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з під варти та покладено ряд процесуальних обов`язків, визначених судом терміном у 60 днів з моменту внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.06.2025 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід, застосований ухвалою від 08.01.2025 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, шляхом зменшення розміру застави до 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн. Частину застави у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. повернуто заставодавцю.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

В той же час, підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили у суду відсутні.

З огляду на вищезазначене, розмір застави підлягає поверненню заставодавцю в порядку виконання вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 469, 472-475 КПК України, ст.ст. 50, 53, 65-67, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.12.2025 року, укладену в кримінальному провадженні №0000766, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2025 року, між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто 16.12.2025 року.

Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, а саме: мобільний телефон «Galaxy» S21FE5G. SM-G990B2/DS, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , 1МЕІ 2: НОМЕР_5 з сім-картою в чохлі чорного кольору; мобільний телефон «iPhone 14 Pro Мах» MQSP3RX/A, НОМЕР_6 , ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 з сім-картою в чохлі; планшет IPad: MNXE3LL/A J9ML7MDWJP в чохлі сірого кольору; жорсткий диск «Асег» P/N: AP128GAST680S; жорсткий диск «WESTERN DYGITAL» sn: WCAZA3236014, жорсткий диск «WESTERN DYGITAL» sn: WCAVSS327948 повернути їх власникам.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги, в порядку, визначеному КПК України, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, її захиснику та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1