Справа №613/1279/25 Провадження № 1-кп/613/186/25
УХВАЛА
09 вересня 2025 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.
09.09.2025 до суду надійшло вказане клопотання, в якому представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 просить передати транспортний засіб марки «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, на відповідальне зберігання ОСОБА_7 ..
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 29.04.2025 за клопотанням прокурора було накладено арешт на вказаний вище автомобіль, який належить ОСОБА_7 , шляхом заборони користування, розпорядження ним та його відчуження. Зберігання вищевказаного транспортного засобу здійснюється на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Ярослава Мудрого, 9.
Враховуючи те, що всі необхідні дослідження, огляди та експертизи стосовно вказаного авто вже були проведені, їх результати наявні в матеріалах кримінальної справи, а тому відсутня потреба у триманні вказаного майна під арештом. Передача автомобіля на відповідальне зберігання зі збереженням заборони на розпорядження ним у будь-який спосіб не призведе до втрати речового доказу та буде сприяти його збереженню у належному стані. Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, як власника майна.
З огляду на викладене, з посиланням на ст.174 КПК України, представник заявника вказує на наявність підстав для часткового скасування арешту майна автомобіля марки «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у вигляді зміни місця його зберігання.
Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, викладених в останньому, просив визначити місце зберігання арештованого автомобіля або за місцем реєстрації його власника ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), або за місцем провадження останнім господарської діяльності (м. Харків, вул. Єнакієвська, 11). Вказав, що на даний час умови зберігання автомобіля «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не можуть вважатися належними, і продовження його зберігання в таких умовах може становити загрозу для збереження слідів злочину. Натомість, зберігання автомобіля в належних умовах сприятиме збереженню автомобіля як речового доказу.
Прокурор та захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні у вирішенні вказаного клопотання покладався на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про скасування арешту майна.
Вислухавши думку учасників справи, розглянувши клопотання про зміну місця зберігання транспортного засобу, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що власником автомобіля «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді від 29.04.2025 по справі № 613/828/25 за клопотанням прокурора накладено арешт, у т.ч., на автомобіль марки «RENAULT MASTER» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування ними - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначено місцем зберігання вказаного вище транспортного засобу майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Ярослава Мудрого, 9.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1, 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (з протоколами до неї) та практики Європейського Суду з прав людини, втручання в право особи на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Крім того, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Отже, заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні проведено комплексну автотехнічну експертизу та експертизу відео-, звукозапису та фототехнічну експертизу, судові автотехнічні експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу, судову транспортно-трасологічну експертизу.
В той же час, арешт майна у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження автомобілем не виключає можливості надання власником майна автомобіля експерту у разі необхідності проведення експертизи або у разі виникнення потреби у проведенні певних слідчих дій з цим автомобілем на стадії судового провадження.
Враховуючи викладене, з метою дотримання «справедливого балансу» між потребами кримінального провадження та правом власності особи, беручи до уваги відсутність даних про те, що зміна місця зберігання вказаного транспортного засобу може негативно вплинути на хід судового провадження, натомість, зберігання автомобіля у належних умовах, за наявності не скасованого арешту майна, сприятиме збереженню речових доказів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання шляхом зміни місця зберігання транспортного засобу та передачі вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику майна під розписку, з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
При цьому, беручи до уваги відсутність доказів належності ОСОБА_7 приміщення за адресою : АДРЕСА_2 , суд вважає за необхідне визначити місцем зберігання транспортного засобу, на який накладено арешт, за місцем реєстрації власника майна ОСОБА_7 АДРЕСА_1 .
Контроль за виконання ухвали слід покласти на прокурора. При цьому, передача автомобіля на відповідальне зберігання власнику, без скасування арешту, не перешкоджатиме завданням кримінального провадження, і не порушуватиме право особи володіти майном.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 100, 173-175, 371, 372, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -
Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 про передачу транспортного засобу на відповідальне зберігання задовольнити.
Змінити місце зберігання транспортного засобу «RENAULT MASTER» держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , та здійснювати його зберігання за місцем реєстрації власника майна ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .
Попередити ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за невиконання обов`язку щодо збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10.09.2025.

Суддя ОСОБА_1