Справа № 135/1632/25
Провадження № 1-кп/135/187/25
ВИРОК

іменем України

10.12.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин кримінальне провадження №0000203 від 13.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігів Чернігівської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, раніше судимий:

- 11.10.2024 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 122, ст. 69, ст. 59-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік;

- 22.07.2025 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 389, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць. На даний час відбуває покарання у виді обмеження волі в ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, маючи прямий умисел, спрямований на самовільне залишення місця обмеження волі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя за наступних обставин.

ОСОБА_3 засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2025 за ч. 3 ст. 389, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць. Для відбування призначеного даним вироком покарання ОСОБА_5 04.09.2025 прибув до державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», що знаходиться за адресою: м. Бердичів Житомирської області, вул. Низгірецька, 2. Цього ж дня ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис з вимогами ст. 390 Кримінального кодексу України, статей 10, 59 Кримінально-виконавчого кодексу України, Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до обмеження волі, попереджено про дотримання режиму утримання, встановлених правил проживання та правил поведінки в громадських місцях, а також про кримінальну відповідальність за порушення та невиконання зазначених вище норм.

10.10.2025 засуджений ОСОБА_3 подав на ім`я начальника державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» заяву щодо надання дозволу на залучення його до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором на посаду підсобного робітника (поза штатом) контрагентського об`єкту філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика».

На виконання укладеного між державною установою «Бердичівський виправний центр (№ 108)» та філією «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» договору № 387 на використання праці засуджених для виконання робіт і послуг на виробничих об`єктах організаціях та підприємствах усіх форм власності від 25.12.2024 та на підставі заяви ОСОБА_3 , державною установою «Бердичівський виправний центр (№ 108)» із засудженим до обмеження волі ОСОБА_3 було укладено строковий трудовий договір № 354 від 10.10.2025, що набув чинності з 11.10.2025 на підставі наказу начальника державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» № 241 від 10.10.2025 «Про залучення засуджених до суспільно корисної праці». Також, відповідно до цього наказу засуджений ОСОБА_3 призначений на посаду підсобного робітника (поза штатом) та під підпис 10.10.2025 ознайомлений з посадовою інструкцією підсобного робітника.

На час виконання робіт на контрагентському об`єкті ОСОБА_3 разом з іншими засудженими проживав у гуртожитку «Дубрава» ТОВ «Вінницька птахофабрика», за адресою: вул. Промислова, 22, м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області.

Так, засуджений ОСОБА_3 будучи ознайомленим із правилами відбування покарання, на шлях виправлення не став та 13.10.2025 близько 14 години, маючи умисел на самовільне залишення місця обмеження волі, самовільно, без належного дозволу та за відсутності законних підстав, здійснив самовільне залишення місця обмеження волі з контрагентського об`єкту ТОВ «Вінницька птахофабрика», а саме, знаходячись в приміщенні комунального підприємства «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, за адресою: м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, вул. Ентузіастів, 24, у зв`язку з проходженням медичного огляду з метою працевлаштування, перебуваючи під наглядом молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» ОСОБА_6 , без дозволу, самовільно вийшов із приміщення указаного медичного закладу та направився в сторону автовокзалу міста Ладижин Гайсинського району Вінницької області, тобто вчинив самовільне залишення місця обмеження волі.

13.10.2025 близько 15 год 45 хв працівниками сектору кримінальної поліції відділення поліції № 3 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 було виявлено та зупинено на автовокзалі м. Ладижин, за адресою: м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, вул. Процишина, 10.

Отже, ОСОБА_3 будучи особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, самовільно залишив місця обмеження волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 390 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що відбував покарання у виді обмеження волі в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», що знаходиться в м. Бердичів Житомирської області. Надалі був працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика», що розташований в м. Ладижин Вінницької області, та на час виконання робіт на вказаному контрагентському об`єкті проживав у гуртожитку «Дубрава». З порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, правами та обов`язками, а також кримінальною відповідальністю за самовільне залишення місця обмеження волі був ознайомлений. 13.10.2025 проходив в Ладижинській міській лікарні медичний огляд, пов`язаний з його працевлаштуванням. У лікарні була велика черга і він разом з іншим засудженим кілька разів без дозволу співробітника виправного центру ходили до магазину через дорогу, де вживали алкогольні напої. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вони вирішили піти, кудись прогулятись і близько 14 години самовільно залишили приміщення лікарні та попрямували в бік міського автовокзалу, де близько 16 години були затримані співробітниками поліції. Водночас він не планував далеко тікати, оскільки знав, що не зможе довго переховуватися, на автовокзалі квитків не купував. Засуджений не зміг пояснити, чому він пішов саме на автовокзал. Водночас вказав, що на той момент розумів, що самовільно залишає місце обмеження волі та вчиняє злочин.

Обвинувачений зазначив, що усвідомлює протиправність своїх дій, відверто розкаюється, критично оцінює власну поведінку та готовий нести передбачену законом кримінальну відповідальність. Запевнив суд, що зробив відповідні висновки з вчиненого та надалі подібного більше не допустить.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням тих документів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, вчинив самовільне залишення місця обмеження волі, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 390 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який має судимості за вчинення умисних кримінальних правопорушень, за одне з яких на даний час відбуває покарання у виді обмеження волі в ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)». За місцем відбуття покарання характеризується посередньо. Відповідно до наданої характеристики наразі потребує посиленого нагляду та систематичного здійснення профілактичних заходів. Водночас встановлений порядок відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, був працевлаштованим на контрагентському об`єкті за межами виправного центру, не заохочувався. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінюються як середні.

На обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, що підтверджується медичними довідками. Має постійне місце реєстрації де і проживав до засудження, не одружений, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, його позиція з цих підстав була незмінна, надавав послідовні, взаємоузгодженні з іншими доказами показання, щире каяття обвинуваченого є дійсним та відвертим.

Отже, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.

ОСОБА_3 будучи особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Крім того, в матеріалах міститься висновок КП «Ладижинська міська лікарня» за № 187 від 13.10.2025, за яким ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, та роздруківка показників тесту № 187 від 13.10.2025, отриманого за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 6810», з якого видно, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_3 становить 1,37 проміле.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд визнає - рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції частини першої статті 390 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2025 за ч. 3 ст. 389, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць, за яким відбув покарання частково.

Кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні останній вчинив 13.10.2025, тобто після ухвалення попереднього вироку та до повного відбуття покарання за ним.

За таких обставин покарання ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, тобто до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2025, з урахуванням правил, передбачених в статті 72 цього Кодексу.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не застосовувався. Підстав застосовувати запобіжний захід до обвинуваченого самостійно у суду не має.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою судом в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання.

Визначаючи початок строку відбування покарання ОСОБА_3 суд виходить з того, що в межах даного кримінального провадження щодо останнього не обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому початок строку відбування покарання йому необхідно рахувати саме з моменту його затримання на виконання даного вироку суду.

Керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.07.2025, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання на виконання вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 10.12.2025.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя