Провадження №1-кп/359/899/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , малолітнього ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією кримінальне провадження №0001862, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2025 року, що надійшло до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, особи, яка недосягла віку з якого настає кримінальна відповідальність, учня 8-го класу Бориспільського ліцею імені Костянтина Могилка, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння за наступних обстаивин.

Малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є однокласниками - учнями 8-Б класу Бориспільського ліцею ім. Костянтина Могилка, який розташований за адресою: вул. Володимира Момота, 16-А в м. Борисполі Київської області.

05.09.2025 року під час уроку фізичної культури, на спортивному майданчику що знаходиться на території Бориспільського ліцею імені Костянтина Могилка, за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Володимира Момота, 16-А між однокласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт.

В подальшому ОСОБА_4 , не маючи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості наступу суспільно небезпечних наслідків своїх дій, які повинен був передбачити і маючи реальну можливість передбачити такі наслідки, діючи зі злочинною недбалістю, під час поштовху двома руками ОСОБА_7 спричинив потерпілому тілесне ушкодження у виді: закритого сукупного перелому нижніх кінців лівої променевої та лівої ліктьової кісток, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я більш як 21 день. Практично відразу ОСОБА_7 відчув сильний біль в лівій руці та ОСОБА_4 не роздумуючи допоміг останньому підвестися на ноги.

Суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_4 як особою, яка його вчинила після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, підпадає під ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Таким чином, дії вчинені ОСОБА_4 являють собою суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, за яке передбачено кримінальну відповідальність з 16-річного віку, але оскільки на момент вчинення останній не досяг віку, з якого розпочинається кримінальна відповідальність, то він не являється суб`єктом кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор, законний представник ОСОБА_5 та захисник просили суд задовольнити клопотання слідчої та застосувати по відношенню до малолітнього заходи виховного характеру у вигляді застереження.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 пояснив, що повністю визнає свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідуванням суспільно-небезпечному діянні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння та просив також застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

Також, ОСОБА_4 повідомив суду з власної волі про обставини вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

Законний представник мати ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили задовольнити клопотання слідчого та застосувати по відношенню до неповнолітнього заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Малолітній потерпілий та його законний представник в судовому засіданні присутні не були, повідомлені належним чином про час та місце розгляду, неявка останніх не перешкоджала розгляду відповідного клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами що характеризують особу винного, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 97 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 314 КПК України суд за результатами підготовчого судового засідання, крім іншого, має право закрити провадження у випадку встановлення, в тому числі, підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України. Дана норма передбачає право суду закрити кримінальне провадження, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог частини другої статті 97 КК України до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовуються примусові заходи виховного характеру, перелік яких встановлено частиною 2 статті 105 зазначеного кодексу.

Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього судом можуть бути застосовані такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Згідно вимог п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.06.2006 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Згідно зі статтею 498 КПК України до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне винне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, застосовуються примусові заходи виховного характеру.

Судом встановлено, що малолітнім ОСОБА_4 було вчинено суспільно небезпечне діяння, що має ознаки злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази малолітнього, надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції ОСОБА_4 , його законного представника та захисника, та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення неповнолітнім інкримінованого суспільно небезпечного діяння, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення такого діяння, місця та часу скоєння, наслідків що мали місце у потерпілого у вигляді середньої тяжкості тілесні ушкодження).

З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо вчинення ОСОБА_4 даного суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

З характеристики, наданої Бориспільським ліцеєм імені Костянтина Могилка вбачається, що ОСОБА_4 навчається з першого класу, характеризується позитивно, проте не повною мірою використовує свій потенціал, потребує більше часу для опрацювання навчального матеріалу, має навчальні досягнення середнього рівня. Має також позитивну характеристику з ФК «Борисфен», де він займається футболом з серпня 2024 рокую

Проведено обстеження житлових умов проживання ОСОБА_4 та забезпечення умов для навчання, які також є достатніми згідно Акту.

Водночас, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у віці 13 років, отже він підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

Виходячи з наведеного, у зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого статтею 128 КК України, до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суд вважає, що до нього на підставі статті 498 КПК України та частини другої статті 97 КК України необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені положеннями частиною другою статті 105 КК України.

Таким чином, зважаючи на вимоги закону, беручи до уваги дані про особу малолітнього, враховуючи обставини провадження те, що ОСОБА_4 на даний час навчається, дані про особу, поведінку у школі, дані про сім`ю, здатність матері ОСОБА_4 забезпечити виховний вплив на сина та належний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку малолітнього, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що до нього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме захід виховного характеру у вигляді застереження.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся. Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, 97, 105, 289 КК України, ст. 376, 484-501 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання слідчої СВ Бориспільського РУП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді «застереження».

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти діб з моменту оголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 14.11.2025 року.

Суддя ОСОБА_1