Справа № 303/8051/25
Провадження № 1-кс/303/1519/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді застави

19 грудня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000911 від 13.08.2025,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Дане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Підозрювана з`явилась в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримала 27 листопада 2025 року, що підтверджується її особистим підписом та підписом захисника ОСОБА_5 .

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено 21.11.2025 о 14:2 год., що підтверджується його особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що слідчим відділом Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000911 від 13.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до Указу Президент та України №64/2022 затвердженого Законом № 2102-1X від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації прози України в Україні введено воєнний стан, який продовжено указами Президента та України. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, згідно з клопотанням, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня місяця 2025 року та місці, у ОСОБА_9 , за попередньою змовою із дружиною ОСОБА_4 та іншою невстановленою особою (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду) виник злочинний умисел, спрямований па організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного етану», з корисливих мотивів.?

Надалі, ОСОБА_9 підшукав осіб, що мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_10 , якому на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України та який погодився сплатити грошові кошти за його незаконне переправлення через державний кордон.

Також з клопотання вбачається, що в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншою невстановленою особою (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду), в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , пообіцяв організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску із країнами Європейського Союзу, поставивши умову надання грошових коштів у розмірі 5500 доларів США у якості винагороди, однак зауважив, що дане переправлення відбуватиметься в обхід встановлених пунктів пропуску, шляхом переходженім річки до Румунії.

В подальшому, 13.06.2025 у точно невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_9 в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 повідомив, що найближчим часом йому необхідно буде прибути до Закарпатської області, а саме до н.п. Солотвино під приводом відпочинку на солених озерах, з метою його незаконного переправлення через державний кордон України. Про висунуту ОСОБА_10 вимогу прибути до Закарпатської області з метою незаконного переправлення через державний кордон, ОСОБА_9 повідомив свою дружину ОСОБА_4 , яка діючи за попередньою домовленістю з останнім та іншою невстановленою особою (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду), на виконання заздалегідь продуманого злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон мала отримати грошові кошти, які в подальшому мали розподілятися між учасниками.

Відповідно до клопотання, в подальшому за попередньою вказівкою ОСОБА_9 , 16.06.2025 о 08:08 год., ОСОБА_10 , з метою незаконного переправлення через державний кордон України прибув з м. Київ до залізничного вокзалу н.п. Солотвино Тячівського району Закарпатської області та за наданою 15.06.2025 вказівкою поселився до готелю Villa Vlad, та надіслав свої геодані щодо місця свого перебування ОСОБА_9 , який, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, за попередньою змовою групою осіб, на виконання заздалегідь продуманого злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон переслав геодані щодо місця перебування ОСОБА_10 своїй дружині ОСОБА_4 , яка діяла з ним та іншою невстановленою особою з єдиним злочинним умислом та яка мала отримати грошові кошти за незаконне переправлення.

Після чого, 16.06.2025 близько 12:00 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, та настання суспільно-небезпечних наслідків, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та іншою невстановленою особою (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду), па виконання заздалегідь продуманого злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон, в ході телефонної розмови з ОСОБА_9 , повідомила, що вона приїхала до місця проживання ОСОБА_10 (за геоданими, які їй попередньо скинув чоловік) в готель "Villa Vlad та очікує на транспортному засобі Toyota білого кольору д.н.з НОМЕР_1 .

Згідно з клопотанням, надалі ОСОБА_9 , в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , повідомив, що на нього очікує особа на транспортному засобі, якій необхідно передати грошові кошти у сумі 5500 доларів США, зазначаючи, що дані грошові кошти необхідно у щось замотати та ввечері поточного дня відбудеться його незаконне переправлення через державний кордон України та надіслав геодані місця очікування ОСОБА_4 .

Надалі на виконання вимог ОСОБА_9 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншою невстановленою особою (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду), ОСОБА_11 , вийшов з готелю Villa Vlad" та попрямував до транспортного засобу Toyota білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 у якому знаходилась ОСОБА_4 та за вказівкою останньої поставив грошові кошти у загальній сумі 5500 доларів США у салон автомобіля.

Після отримання грошових коштів за організацію незаконного перетину державного кордону ОСОБА_4 повідомила у телефонному режимі про це свого чоловіка ОСОБА_9 , зазначаючи, що направляється у магазин для здійснення їх перерахунку.

Відповідно до клопотання, 17.06.2025 у точно невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 07:30 год. в ході телефонної розмови ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 , що протягом години за ним приїдуть з метою його незаконного переправлення через державний кордон України та повідомив, щоб останній з речей мав з собою тільки чоловічу сумку типу барсетка, та те, що його незаконний перетин буде відбуватись через річку, та по дорозі йому необхідно буде перестрибувати через перешкоди та через деякий час останній, в ході повторного дзвінка повідомив ОСОБА_10 , щоб той виходив з готелю "Villa Vlad" та повернув ліворуч, де на нього очікував транспортний засіб марки Mitsubishi Lancer чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 .

В ході руху на транспортному засобі марки Mitsubishi Lancer чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням невстановлена особа (матеріали відносно якої скеровано з обвинувальним актом до суду) цікавилася у ОСОБА_10 чи має підстави для проїзду через блок пост, однак ОСОБА_10 повідомив, що не має жодних з собою документів, на що невстановлена особа (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду), повідомила, що після отримання команди він здійснить зупинки транспортного засобу та висадить ОСОБА_10 зазначаючи, що останньому необхідно буде перелазити через сітку та бігти в сторону річки Тиса.

Крім того, водій транспортного засобу марки Mitsubishi Lancer чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 невстановлена особа (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, та настання суспільно-небезпечних наслідків, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , на виконання заздалегідь продуманого злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон, падав вказівки ОСОБА_10 , що в разі його виявлення правоохоронними органами не зупиняти рух, а бігти через річку Тиса, оскільки вона є не глибокою, а на протилежній стороні його будуть очікувати особи.

Згідно з клопотанням, 17.06.2025 о 15:20 год., протиправну діяльність невстановленої особи (обвинувальний акт щодо якої скеровано до суду), яка діяла умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , на АЗС VST, що знаходиться в м. В. Бичків Рахівського району зупинена правоохоронними органами.

У вчиненні даного кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Грушево Тячівського району, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показами свідків, протоколами впізнання, протоколами за результатами проведення НСРД та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

21.11.2025 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 К11К України повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вчинене способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України.

Злочин передбачений ч.3 ст.332 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю па строк до трьох років з конфіскацією майна.

У кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у даному провадженні, а тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_4 , безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження, а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими на даний час не володіє сторона обвинувачення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи 13(80) і 1 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

2. Незаконно виливати на свідків у кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_4 , особисто, чи шляхом використання зв`язків у кримінальному середовищі може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також на осіб яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів па його, користь. Також ОСОБА_4 , будучи на волі матиме можливість застосувати насильство чи інший тиск сам, чи за участі своїх знайомих, до свідків, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 зможе впливати ще і на понятих, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_13 , діяла у змові, і знаходячись па свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не донизані. Крім .цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання у кримінальному провадженні.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, а тому може продовжити свою злочинну діяльність.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 ,

Згідно клопотання вказано, що застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи па особу підозрюваного вона не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваної і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваної саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який. на думку сторони обвинувачення, здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків. вказано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

у клопотанні вказано. що з метою запобігання вчинити підозрюваною ОСОБА_13 , будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання їй найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. .

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваній, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваної перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, всі викладені в клопотанні обставини відповідають дійсності та є підстави для тримання під вартою.

Захисники підозрюваної: адвокат - ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні заперечували проти клопотання про обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , просили відмовити у задоволенні клопотання. Також захисник ОСОБА_6 подав заяву, згідно якої вбачав підстави для залишення без розгляду клопотання у зв`язку із закінченням його строків розгляду, передбачених КПК України.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію своїх захисників.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено ч.1 ст.177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У судовому засіданні при дослідженні поданого клопотання, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними даними, які були досліджені в судовому засіданні та на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри і є достатніми для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Таким чином, в судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Наданими слідчим до клопотання матеріалами доводиться наявність фактів, що переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_4 , могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України, за яким їй повідомлено підозру.

Також у судовому засіданні установлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, у зв`язку з чим остання, усвідомлюючи тяжкість ймовірних наслідків для неї у даному кримінальному провадженні (у випадку визнання її винуватою) може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

2. незаконно виливати на свідків у кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_4 , особисто, чи шляхом використання зв`язків може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, а також на осіб, яких необхідно встановити та допитати в якості свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ними показів на її користь. ОСОБА_4 може впливати ще і на понятих, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій.Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких;

3. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_13 , діяла у змові і може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання у кримінальному провадженні.

Однак, суд не вважає доведеним наявність ризику того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у відповідному клопотанні не наведено аргументів на підтвердження його існування.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Прокурором та слідчим у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9-ти років та наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Доводи сторони захисту та допитані у судовому засіданні свідки ( ОСОБА_14 ), вищезазначених висновків не спростовують. Також не заслуговують на увагу твердження захисника ОСОБА_6 про те, що закінчились строки розгляд клопотання, передбачені ст.186 КПК України, оскільки зазначеною статтею не передбачено таких наслідків як залишення клопотання без розгляду, за умови його розгляду поза межами встановленого даною статтею строку.

Разом з тим, прокурором у судовому засіданні не доведено того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Не вказує прокурор у клопотанні і на неможливість обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведених прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доводи прокурора та сторони захисту вважає, що такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою не є співмірним існуючим ризикам у кримінальному провадженні, а також існує більш м`який запобіжних заходів, що зможе запобігти ризикам, установленим у судовому засіданні.

Так, слідчий суддя вважає можливим наразі обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на підозрювану відповідних обов`язків, передбачених КПК України, оскільки саме такиq запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде співмірним ризикам, існування яких доведено стороною обвинувачення, відповідатиме особі підозрюваної та тяжкості пред`явленої їй підозри, зможе забезпечити виконання нею своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, а також обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні має місце саме виключний випадок необхідності призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава визначена у межах встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, виходячи з характеру кримінального правопорушення, який в умовах сьогодення має значний суспільний інтерес.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 514 000,00 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не є завідомо непомірною для неї.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваної запобіжних захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на неї ряд обов`язків, а саме:

- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання, а саме - с. Нижня Апша, Тячівський район, Закарпатська область, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, роботи чи навчання, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Грушево Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1 514 000,00 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Підозрювана не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту за місцем проживання, а саме - с. Нижня Апша, Тячівський район, Закарпатська область, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, роботи чи навчання, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено 22.12.2025.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_15