Справа № 459/2849/24
Провадження № 1-кп/459/209/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року колегія суддів Шептицького міського суду Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Шептицькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000718 від 22.08.2024 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червонограда Львівської області, українки, громадянки України, не одруженої, із середньо-спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Формулювання обвинувачення визнане судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

В період часу з 20год 21.08.2024 по 01год 15хв 22.08.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за місцем його проживання, у квартирі АДРЕСА_2 виник конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_9 став перешкоджати виходу з квартири ОСОБА_7 , використовуючи фізичну перевагу почав вчиняти відносно неї насильницькі дії, спонукати до статевого акту, які виразились у намаганні її роздягнути. В ході боротьби ОСОБА_9 штовхнув її на стіл та, застосовуючи фізичну силу, почав розсувати ноги. Обвинувачена, вирвавшись від нього, побігла в коридор де він повалив її на землю, коли ОСОБА_7 намагалась втекти з квартири. Після чого потерпілий ОСОБА_9 , взявши ніж перешкоджав її виходу з квартири, погрожуючи ним. Обвинувачена, забігши на кухню, хотіла відкрити вікно та покликати на допомогу, однак ОСОБА_9 відтягнув її від вікна та почав знову погрожувати. ОСОБА_7 , перебуваючи на кухні, схопила ножа та вимагала від ОСОБА_9 відпустити її додому. В подальшому ОСОБА_9 заспокоївся та вийшов з кухні в кімнату. Вона намагалась покинути квартиру, відчиняючи ключем двері, в ході чого поклала ніж на полицю прихожої. В цей час підбіг ОСОБА_9 та схопив її ззаду за волосся і потягнув до вітальні. Тримаючи її за волосся, потерпілий знову став погрожувати фізичною розправою, приставляючи ніж в зону статевих органів, та одночасно роздягаючи її. Остання, побоюючись за своє життя, не маючи можливості уникнути насильства зі сторони ОСОБА_9 стосовно неї, діючи в стані необхідної оборони, перевищуючи її межі, умисно, з метою припинення посягання на своє життя, взяла ніж, який лежав на столику та завдала удар ОСОБА_9 у бічну поверхню шиї справа, внаслідок чого було ушкоджено праву яремну вену, що привело до гострої кровотечі та гострої крововтрати. Від отриманої травми потерпілий, продовжуючи її переслідування, впав на сходовій клітці та помер.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинила умисне вбивство при перевищені меж необхідної оборони, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 118 КК України.

Мотиви суду та докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні заперечила. Повідомила, що з ОСОБА_9 співмешкала, хотіла припинити з ним відносини, але він не погоджувався. Між ними постійно виникали конфлікти, він часто застосовував до неї силу. 21.08.2024 її зустрів ОСОБА_10 та запросив до себе додому. Вона погодилась піти з ним, оскільки не хотіла конфлікту. ОСОБА_9 вдома почав розпивати спиртне, вони розмовляли, після цього вона пішла додому. По дорозі додому помітила, що не має ключів, тому повернулася до ОСОБА_9 . Коли вона повернулася за ключами квартира була відкрита, а потерпілий був в кімнаті. Вона запитала де ключі і він попросив її залишитися, однак вона не захотіла. В подальшому потерпілий її схопив та не випускав з квартири, намагався її зґвалтувати. В ході боротьби ОСОБА_9 штовхнув її на стіл та застосовуючи фізичну силу почав розсувати їй ноги. Вона вирвавшись від нього, побігла в коридор де він повалив її на землю. Вирвавшись вона вбігла до вхідних дверей в яких був ключ, намагаючись втекти з квартири. Потерпілий ОСОБА_9 перешкоджав її виходу з квартири погрожуючи ножем. Після чого вона вбігши на кухню, хотіла відкрити вікно та покликати на допомогу. ОСОБА_9 відтягнув її з вікна та почав їй погрожувати. Вона на стільниці схопила ножа та вимагала від ОСОБА_9 відпустити її додому. В подальшому ОСОБА_9 вийшов з кухні в кімнату, вона намагалась покинути квартиру, відчиняючи двері поклала ніж на полицю прихожої. В цей час підбіг ОСОБА_9 та схопив її ззаду за волосся і потягнув до вітальні. Тримаючи її за волосся потерпілий став погрожувати фізичною розправою, приставляючи ніж в зоні статевих органів, одночасно роздягаючи її. В один із моментів вона схопила ножа правою рукою, який лежав на столику попередньо залишений потерпілим та відмахуючись в праву сторону від себе, нанесла удар на рівні свого плеча. На ножі вона побачила кров та подумала, що попала в плече ОСОБА_9 . Коли наносила удар потерпілому вона стояла на повний зріст, можливо була трохи нахиленою. Потерпілий по відношенню до неї був вищий на голову. Після цього, ОСОБА_9 її відпустив та вона вибігла з квартири, а він побіг за нею. Коли бігла то побачила, що має в руці ножа, який в подальшому викинула на газон. Прибігши додому вона подзвонила в домофон, однак ніхто не відчиняв двері. Пізніше її побачив вітчим, який почав до неї говорити і побачив поріз. Вона нічого не хотіла говорити і втекла, до ранку гуляла вулицями міста. Зранку вона прийшла додому і заснула. Пізніше приїхала поліція і повідомила, що ОСОБА_9 помер. Вказала, що подія сталася близько 12:00год-1:00год ночі, поліція приїхала приблизно о 12:00год-13:00год дня. Вона боялась за своє життя, тому завдала ОСОБА_9 удару ножем з метою захисту.

Також зазначила, що вона потерпілого знала давно, оскільки вони зустрічалися близько двох років, проте разом не проживали. Спочатку відносини були добрими, пізніше він почав піднімати на неї руку. ОСОБА_9 неодноразово її бив, зламав їй ніс, скидав з сходів. Вона лежала в лікарні внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень. Вона старалася обходити його стороною, уникала зустрічі з ним. Причиною її візиту до нього було уникнення конфлікту, він хотів спокійно порозмовляти, а вона просила його припинити стосунки. Коли він попередньо її бив, то ножа не застосовував і настільки сильно не бив, однак в день події себе поводив неадекватно. При цьому зазначила, що ОСОБА_9 наміру вбивати не було, а діяла виключно для самооборони.

У вчиненому щиро розкаялась, просила суд суворо її не карати.

Окрім визнання обвинуваченою своєї вини, винуватість її повністю та об`єктивно підтверджується показами свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертиз, документами.

Так свідок ОСОБА_11 , яка є матір`ю обвинуваченої, суду повідомила, що її дочка ОСОБА_7 проживала з нею вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Час від часу її дочка проживала з потерпілим ОСОБА_9 у сусідньому будинку продовж двох років. Однак, коли ОСОБА_9 її бив, тоді вона поверталась назад додому. ОСОБА_9 приходив до них додому, просив ОСОБА_7 повернутись назад, просив пробачення, викрикував і пробував повішатись під балконом. Її дочка неодноразово зверталась у поліцію, оскільки ОСОБА_9 її бив, переламав їй ніс, скидав з балкона. У зв`язку із побиттям потерпілим, її дочка зверталась у лікарню за медичною допомогою, перебувала на стаціонарному лікуванні. Вона дочку просила, щоб до потерпілого більше не поверталась. 21 серпня 2024 року вона прийшла з роботи та ввечері лягла спати. Приблизно о 00:00-01:00 годині ночі хтось подзвонив у домофон. Це була дочка, вона у квартиру не заходила. О 02:00 годині ночі до них приїхала поліція та запитували де є її дочка. Приблизно о 15:00 год приїхала поліція для проведення обшуку, тоді ОСОБА_7 була вдома, вона спала. В подальшому поліція затримала її дочку (т. 1 а. с. 119-121);

Свідок ОСОБА_12 , суду повідомив, що обвинувачена є дочкою його цивільної дружини ОСОБА_11 . Подія відбулась в серпні 2024 року, точнішої дати не пам`ятає. ОСОБА_7 проживала разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 . Час від часу ОСОБА_7 проживала з ОСОБА_9 . Приблизно о 01:30год його цивільна дружина ОСОБА_11 попросила піти подивитися де ОСОБА_7 , оскільки дзвонить в домофон, однак не заходить у квартиру. Він вийшов з під`їзду на дорогу та побачив ОСОБА_7 , до якої підійшов, однак вона не хотіла нічого розповідати. Вони двоє пішли в сторону вулиці Стуса та йшли приблизно 30-40хвилин. Йдучи по дорозі ОСОБА_7 кудись пропала, він її розшукував, однак не знайшов, тому повернувся додому. Приблизно через годину, повертаючись додому він зайшов у під`їзд де проживав ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_7 була в той день в нього та побачив, що на сходах лежить візуально знайомий йому чоловік, але він не підходив. Він зателефонував сину ОСОБА_7 ОСОБА_13 та попросив викликати швидку. Після цього, він знову пішов шукати ОСОБА_7 , однак не знайшовши її, повернувся під ранок додому. Зазначив, що ОСОБА_7 про подію, що відбулася нічого не розповідала, була дуже схвильована, він просив її піти додому, однак вона сказала, що не хоче. В день поліція приїхала додому та забрали ОСОБА_7 у відділення, тому він з нею більше не спілкувався (т. 1 а. с. 119-121);

Свідок ОСОБА_13 , який є сином обвинуваченої, суду повідомив, що подія мала місце серпні минулого року, пів перша ночі йому зателефонувала баба ОСОБА_11 , та повідомила, що щось сталося і перетелефонує. Він перетелефонував їй сам, оскільки вона йому так і не зателефонувала. Його дід ОСОБА_12 повідомив йому, що він наздогнав ОСОБА_7 , яка була сильно схвильованою, згодом вона кудись втекла, а він повертаючись додому зайшов в під`їзд, де жив її співмешканець ОСОБА_9 , та побачив, що він лежить на сходах в під`їзді, чи живий - не знає та попросив викликати швидку та поліцію. На той момент ОСОБА_7 не було в під`їзді. Поліцію викликала його дівчина ОСОБА_14 , у якої він ночував тієї ночі.

Також зазначив, що у його матері ОСОБА_7 з ОСОБА_9 відносини тривали близько 1,5 року, однак не як сім`я, оскільки ніякого спільного побуту у них не було, поділу обов`язків, такого не було, проживала його мати з ними. Конфліктних ситуацій у його матері з ОСОБА_9 було багато. Потерпілий багато вживав алкоголю, завжди закінчувалося бійками, ОСОБА_7 зверталася в лікарню з переломами, побоями. Останні пів року практично кожен тиждень були такі ситуації. Він з матір`ю багато на цю тему розмовляв. На ОСОБА_9 безліч заяв писалося, однак він приходив до них додому бив в двері, кричав, просив щоб ОСОБА_7 повернулась до нього. Потерпілий часто зловживав алкоголем(т. 1 а.с. 134-136);

Свідок ОСОБА_14 , суду повідомила, що подія відбулась в серпні 2024 року. Вона в цей вечір перебувала в себе вдома з її хлопцем ОСОБА_13 , який є сином обвинуваченої. ОСОБА_13 їй повідомив, що до нього зателефонувала баба, яка повідомила, що щось сталося, та те, що ОСОБА_12 пішов до ОСОБА_7 . Її хлопець попросив щоб вона викликала швидку допомогу та поліцію. Вона викликала поліцію, оскільки подумала, що ОСОБА_10 , однак, про що саме повідомляла поліцію не пам`ятає. ОСОБА_7 з ОСОБА_9 близько року чи півтора зустрічалися. Їй відомо, що потерпілий випивав та бив обвинувачену. ОСОБА_7 зверталася в поліцію за захистом. З ОСОБА_9 вона була знайома, бачила, як він приходив під під`їзд до ОСОБА_7 та шукав її, хотів, щоб вона вийшла. Також зазначила, що зранку до неї зателефонували з поліції та розповіли, що сталось (т. 1 а.с. 134-136);

Судовий експерт-психолог ОСОБА_15 суду роз`яснила, що підтримує свій висновок в повному обсязі. Ситуація мала довготривале психотравмувальне значення домашнього психологічного насильства з боку дій ОСОБА_9 . Однак, сама ОСОБА_7 , яка підпадала під домашнє насильство, неодноразово могла уникнути таких відносин, залишити ОСОБА_9 , не ходити до нього, однак час від часу знову до нього поверталась. ОСОБА_7 зверталась у лікарню за медичною допомогою і завжди перебувала в стані алкогольного сп`яніння, також і самостійно залишала медичний заклад. Ситуація була психотравмувальною для ОСОБА_7 , психологічно значима, але супутнім був алкоголь, оскільки вони двоє його вживали. Однак всі емоційні стани не передбачають алкогольне сп`яніння. ОСОБА_7 у емоційному стані не перебувала. Емоційний стан, перша фаза «раптовість» це є загроза для власного життя, коли виключається свідомість сприйняття загрози для життя, це суб`єктивне сприйняття загрози для життя. Перша фаза була, коли ОСОБА_7 взяла ніж, і ця фаза нею усвідомлювалась. Перша фаза очевидно була психотравмувальною, тому, що ОСОБА_7 мала досвід наскільки є агресивним потерпілий, який її бив, хапав за волосся, тобто це були неодноразові речі і вона очевидно втратила емоцію імпульс контролю на мить, що могло бути спровоковано психотравмувальною довготривалою ситуацією. Раптовість також полягає у тому, що до того нічого подібного не відбувалось, однак в обвинуваченої вже були неодноразові такі ситуації з потерпілим, тому ця фаза відсутня. У ОСОБА_7 була одна фаза емоційного стану, з чотирьох. Далі фаза «напруження» мала початок місце, оскільки мозок у ОСОБА_7 мав досвід з психотравмувальних ситуацій, вона знала поведінку ОСОБА_9 . Стадії «виснаження» у ОСОБА_7 не було, це стадія усвідомлення, що відбувається, це коли особа яка наносить 40 чи 50 ударів, вона зупиняється та це відбувається у психічно здорових людей без стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Стадія «виснаження» була згорнута, вона втекла з місця події. Також ОСОБА_7 мала б попросити про допомогу оточуючих, повідомити поліцію, викликати швидку медичну допомогу, вона цього не зробила, тому також четвертої стадії у неї не було. Затьмарення свідомості у ОСОБА_7 не спостерігалось. Обвинувачена постійно відчувала небезпеку з боку дій ОСОБА_9 , але вона могла цього не допустити. В момент події, очевидно на початку була загроза її життю, оскільки ОСОБА_9 наносив їй удари. До моменту події ОСОБА_7 була класична жертва насильства. В момент події ОСОБА_7 могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, стану фізіологічного афекту у неї не було (т. 2 а.с. 41-43);

Судово-медичний експерт ОСОБА_16 суду повідомив, що синці з внутрішньої сторони стегон обвинуваченої не є характерними для самооборони, це свідчить про прикладання значної сили у цьому місці. Порізи на руках характерні для самооборони. Також зазначив, що при проведенні судово-медичної експертизи може встановити, що тілесні ушкодження могли утворитися, як при боротьбі так і при самообороні. Однак відповідь на запитання чи виявленні на тілі обвинуваченої тілесні ушкодження характерні для замаху на зґвалтування не може, оскільки при первинному огляді не залучався лікар гінеколог (т. 2 а.с. 33, 34).

Крім показів свідків, наданих колегії суддів, її вина повністю доводиться та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в даному кримінальному провадженні та безпосередньо досліджених судом під час судового розгляду, а саме:

протоколом огляду місця події від 22.08.2024 з фототаблицею та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом до такого, в ході якого огляд місця події розпочато при вході у під`їзд № 3 будинку № 24 по вул. Сокальській у м. Шептицькому (Червонограді). Зліва та справа від під`їзду наявні насадження рослинності. Справа навпроти вікна квартири АДРЕСА_3 на землі виявлено бюстгальтер світло-темного кольору, який вилучено з місця події. На сходах в під`їзді виявлено сліди з РБК, а також на площадці першого поверху виявлено слід взуття з РБК. Рухаючись вверх по сходах виявлено труп гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп знаходився на 1-5 сходинках між першим та другим поверхами. На трупі є одяг: светр з капюшоном синього кольору з множинними плямами бурого кольору, штани сині джинсові з такими ж множинними плямами на всій поверхні та кросівки сірі з такими ж бурими плямами. На бічній поверхні шиї справа є рана лінійної форми, довжиною 3,5 см. з гострими краями. Зверху по сходах виявлено сліди з РБК, а також на площадці другого поверху виявлено сліди РБК, які ведуть у квартиру де проживав ОСОБА_9 . У квартирі АДРЕСА_4 на підлозі виявлено сліди з РБК. Під час огляду місця події вилучено: бюстгальтер жіночий, п`ять змивів з РБК з сходової клітки під`їзду, слід знизу взуття з сходової клітки під`їзду, три змиви з РБК із квартири АДРЕСА_3 , шорти тілесного кольору з кімнати № 2, рушник світлого кольору та блузку жіночу темну із білими плямами з кімнати № 2, шило із слідами РБК з коридору, гребінець з волоссям з шафи в коридорі, дві наволочки з подушок з кімнати № 2, подрібнену речовину зеленого кольору з кімнати № 1, годинник з дерев`яною основою із слідами РБК з кімнати № 1, мобільний телефон Нокіа, із сім-карткою № НОМЕР_1 з кімнати № 3, подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_1 , два кухонні ножі з кімнати № 3, 4 сліди пальців рук з квартири, 32 недопалки та куртку чорного кольору ( т.1 а. с.145-181);

протоколом огляду речей (документів) від 22.08.2024, відповідно до якого проведено огляд аудіо запису телефонного дзвінка, який надійшов на спецлінію відділу служби «102» 22.08.2024, в ході якого особа жіночої статі просить скерувати поліцію в АДРЕСА_5 , третій під`їзд на другому поверсі чути якісь крики, це сусідка, але хотіла б, щоб бути анонімно (т. 1 а.с. 187, 189);

протоколом обшуку від 22.08.2024, в ході якого 22.08.2024 у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено та вилучено наволочки на ковдру та подушку, джинсові шорти, кросівки та футболку, фіолетову футболку, наволочку до ковдри, наволочку до подушки, рушник та бинт, мобільний телефон марки «Самсунг» червоного кольору, жіночі тапочки зі слідами РБК, три кухонні ножі. Також було виявлено гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а. с. 198-201);

протоколом огляду місця події від 22.08.2024 з фототаблицею до такого, в ході якого проведено огляд місця події за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме підвального приміщення п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_7 , загального користування було знайдено частинки обгорівшого паспорта гр. України на ім`я ОСОБА_9 , якого зі слів останньої вона раніше підпалила та викинула у вказаному вище місці. Дані частинки паспорту були вилучені (Т. 1 а.с. 205, 206);

заявою гр. ОСОБА_7 , яка повідомила, що тапочки, які були вилучені працівниками поліції під час обшуку в квартирі АДРЕСА_6 належать їй та кров яка була на них це її кров та ОСОБА_9 , її співмешканця (т. 1 а. с. 209);

протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2024 та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом до нього, згідно з яким обвинувачена ОСОБА_7 відтворила обставини, які мали місце в період часу з 20:00год 21.08.2024 по 01:15 год 22.08.2024 в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_8 та повідомила, що 21.08.2024 приблизно о 22:00год поруч з будинком АДРЕСА_9 побачила свого співмешканця ОСОБА_17 , який був в стані алкогольного сп`яніння та з яким вона пішла до нього додому за адресою: АДРЕСА_10 , де вони почали конфліктувати, після чого вона вийшла на вулицю та знаходилась декілька хвилин. Після чого, 22.08.2024 приблизно о 01:00год знову повернулась у квартиру свого співмешканця, де через деякий час конфлікт між ними повторився. Внаслідок цього конфлікту ОСОБА_9 шарпав її, тягнув за волосся, взяв зі стола в кімнаті ніж, яким став їй погрожувати. Після цього, тримаючи її за волосся перетягнув по коридору з однієї кімнати квартири в іншу. В подальшому вона вирвалась від потерпілого та вибігла на кухню де на столі взяла ніж, який був невеликий з металевою ручкою, ОСОБА_9 погрожував їй великим ножем. ОСОБА_9 зловив її ззаду за волосся та знову затягнув у вітальню, де їй наніс тілесні ушкодження, тримаючи рукою за волосся порізав ножем її ноги та палець на правій руці. В подальшому вона замахнулась та правою рукою нанесла удар ножем в область шиї ОСОБА_9 , після чого він її відпустив. ОСОБА_7 вибігла з квартири та чула, що ОСОБА_9 вибіг за нею із квартири на сходи, але вона не оглядалась, оскільки була сильно налякана. ОСОБА_7 гуляла по місту де по вул. Шухевича, викинула ніж, яким завдала удару своєму співмешканцю ОСОБА_9 . ОСОБА_7 показала місце де вона викинула ніж, яким завдала удару своєму співмешканцю поруч з будинком № 3 по вул. Шухевича у м. Шептицький (Червоноград). Під час проведення слідчого експерименту ніж знаходився на місці де показала ОСОБА_7 , яка і підтвердила, що це є той самий ніж, яким завдала удару в шию ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 215-217);

протоколом огляду місця події від 22.08.2024, з фототаблицею та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом до нього, в ході якого проведено огляд місця події, а саме: прибудинкової території поруч з будинком АДРЕСА_11 , де з бокової сторони будинку на відстані близько 1,5м. в траві знаходиться металевий ніж, лезо якого встромлено в землю, а рукоятка ножа знаходиться на поверхні землі. На вказаному ножі виявлено сліди з РБК (т. 1 а.с. 218-221, 223);

протоколом огляду речей (документів) від 22.08.2024, відповідно до якого проведено огляд відеозаписів з камер відео спостереження «Безпечна Львівщина», що знаходиться по вул. Сокальська, 26 у м. Шептицький (Червоноград), в ході якого відтворено відеозапис, D09_5153.mp4, з якого вбачається, що о 01:01:52 ОСОБА_7 , яка одягнена в шорти темного кольору, блузку світлого кольору та має сумку через плече чорного кольору, рухається по дорозі від будинку №26 по вул. Сокальській у м. Червоноград (Шептицький) в сторону будинку №24 по вул. Сокальській та підійшовши до будинку №24 о 01:03:20 заходить всередину під`їзду вказаного будинку. О 01:14:20 ОСОБА_7 виходить з під`їзду будинку АДРЕСА_5 та о 01:14:30 перебігши дорогу у швидкому темпі направляється в сторону будинку АДРЕСА_12 . О 01:14:42 ОСОБА_7 зникає з поля зору відеокамери. (т. 1 а. с. 229-231);

висновком експерта №047/2024 від 26.09.2024, проведеного судово-медичним експертом ОСОБА_16 , відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани на бічній поверхні шиї справа, якій відповідає раневий канал який проходить горизонтально спереду до заду справа на ліво, стінками якого є м`язи шиї та пересічена яремна вена. Рана та відповідний її раневий канал, які були виявленні при експертизі трупа гр. ОСОБА_9 утворилися незадовго до настання смерті, від дії плоского колюче-ріжучого предмету подібного до клинка ножа, шириною на глибині занурення не більше 3,2 см., глибиною не менше 6,5 см., відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. 2. Смерть гр. ОСОБА_9 , 1981 р-н. настала внаслідок колото-різаної рани шиї з ушкодженням правої яремної вени, що привело до гострої кровотечі та гострої крововтрати, що підтверджується характерними морфологічними ознаками, виявленими при експертизі його трупа та результатами судово-гістологічної експертизи кусочків внутрішніх органів з його трупа. 10. За наявними судово-медичними даними встановити в якому положенні знаходився гр. ОСОБА_9 на момент спричинення йому тілесного ушкодження не можливо. 12. Тілесних ушкоджень характерних для боротьби та самооборони при експертизі трупа гр. ОСОБА_9 виявлено не було. 13. Морфологічні ознаки тілесного ушкодження виявленого при експертизі гр. ОСОБА_9 дають підстави вважати, що після їх виникнення він протягом відносно короткого проміжку часу міг проводити активні дії. 14. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа гр. ОСОБА_9 було виявлено етиловий спирт в кількості - 2,63%о (проміле), що відповідає важкому ступеню алкогольного сп`яніння. 15. Згідно висновку експерта судово-імунологічної експертизи зразків крові від трупа ОСОБА_9 , 1981 р.н. встановлено, що кров відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2 а.с. 3-5);

висновком експерта з судово-медичної експертизи №15384 від 19.09.2024, відповідно до якого крововиливи в жирову клітковину оточуючу яремну вену та м`язи шиї з ознаками судинної реакції. Набряк головного мозку. Осередковий набряк легень. Дистрофічні зміни печінки та нирок. Вогнищева фрагментація кардіоміоцитів та хвилеподібна деформація волокон міокарду. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів. Атеросклеротична бляшка вінцевої артерії серця. Фіброз яремної вени. Склероз судин серця та нирок. Гіпертрофія та ліпофусциноз міокарду, периваскулярний кардіосклероз. Хронічний туберкульозний процес в легенях, хронічна інтерстиційна пневмонія. Ознаки підгострого запалення в м`яких оболонках головного мозку. Вогнищевий атеросклеротичний нефросклероз (т. 2 а.с. 6, 7);

висновком судово-психіатричної експертизи № 1371 від 04.10.2024, відповідно до якого у гр. ОСОБА_7 не встановлено індивідуально-психологічних особливостей, які можуть впливати на її здатність сприймати та відтворювати обставини, які мають значення в даному кримінальному провадженні. В момент інкримінованих дій ОСОБА_7 в стані фізіологічного афекту чи будь-якому іншому емоційному стані не перебувала. Однак варто зазначити, що дана ситуація була спровокована самим потерпілим ОСОБА_9 та була психотравмувальна для ОСОБА_7 . Психотравмувальна довготривала ситуація є лише однією із складових емоційних станів, однак жоден з них не відповідає критеріям повної клінічної картини перебігу в момент інкримінованих дій (т. 2 а. с. 8-11);

висновком судово-психіатричної експертизи № 1382 від 04.10.2024, відповідно до якого у даний час гр. ОСОБА_7 тяжким психічним розладом не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого правопорушення ОСОБА_7 також тяжким психічним розладом не страждала, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не рекомендовано (т. 2 а. с. 12, 13);

висновком експерта з судово-медичної експертизи №054/2024 від 27.08.2024, відповідно до якого у гр. ОСОБА_7 , 1985 р-н. були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден: двох на правому стегні; крововиливів: семи на правому стегні, на передній черевній стінці справа; рани: на тильній поверхні п`ятого пальця правої кисті, які могли утворитися 22 серпня 2024 року, крововиливи та садна від дії тупих твердих предметів, рана - від дії ріжучого предмету до яких відноситься клинок ножа і відносяться до легкого тілесного ушкодження (т. 2 а. с. 22, 23);

висновком експерта з додаткової судово-медичної експертизи №177/2025 від 18.12.2025, відповідно до якого у гр. ОСОБА_7 , 1985 р-н. були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден: двох на правому стегні; крововиливів: семи на правому стегні, на передній черевній стінці справа; рани: на тильній поверхні п`ятого пальця правої кисті, які могли утворитися 22 серпня 2024 року, крововиливи та садна від дії тупих твердих предметів, рана - від дії ріжучого предмету до яких відноситься клинок ножа і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Тілесні ушкодження, які були виявлені при експертизі гр. ОСОБА_7 , могли утворитися, як під час боротьби, так і під час самооборони (т. 2 а. с. 71, 72);

висновком експерта з додаткової судово-медичної експертизи №178/2025 від 18.12.2025, відповідно до якого при експертизі трупа гр. ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани на бічній поверхні шиї справа, якій відповідає раневий канал який проходить горизонтально спереду до заду справа на ліво, стінками якого є м`язи шиї та пересічена яремна вена, що не перечить показам гр. ОСОБА_7 наданими нею у судовому засіданні від 19.09.2025 (т. 2 а. с. 74, 75).

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

З досліджених доказів сторони захисту у кримінальному провадженню судом встановлено таке.

ОСОБА_9 06.11.2023, 27.05.2024 та 02.07.2024 притягувався Червоноградським (Шептицьким) міським судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 фізичного та економічного насильства, оскільки погрожував їй фізичною розправою та виганяв із спільного помешкання (т. 1 а. с. 235, 236).

Згідно відповіді КП «Центральна міська лікарня Червоногралської міської ради» з додатками до неї на адвокатський запит адвоката ОСОБА_8 вбачається, що в період із вересня 2023 року по червень 2024 року ОСОБА_7 зверталась за медичною допомогою 6 разів (13.09.2023, 17.09.20203, 22.12.2023, 15.03.2024, 08.06.2024, 14.06.2024), з яких двічі перебувала на стаціонарному лікуванні. П`ять звернень в лікувальний заклад пов`язані із спричиненням їй тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 237-248);

Також згідно з відповіддю Шептицького (Червоноградського) РВП ГУНП у Львівській області з додатками до неї на адвокатський запит адвоката ОСОБА_8 вбачається, що продовж 2023-2024 років громадянка ОСОБА_7 зверталася десять разів в Шептицький (Червоноградський) РВП ГУНП у Львівській області щодо неправомірних дій її співмешканця ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 249-255).

Мотиви зміни обвинувачення.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження документи та докази, які були надані стороною обвинувачення та захисту, суд дійшов наступного висновку.

Органом досудового розслідування кваліфіковано дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 115 КК України. У судовому засіданні зазначене обвинувачення свого підтвердження не знайшло.

Так вимогами ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Під тяжкою шкодою при перевищенні меж необхідної оборони слід розуміти смерть особи або заподіяння їй тяжкого тілесного ушкодження. Невідповідність тяжкої шкоди, заподіяної тому, хто посягає, небезпечності посягання або обстановці захисту слід визнавати явною тоді, коли це з урахуванням обставин справи є очевидним для кожної людини, а отже і для того, хто обороняється.

На відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Із матеріалів цього кримінального провадження вбачається, що у день події потерпілий ОСОБА_9 застосував до обвинуваченої ОСОБА_7 фізичне та психологічне насильство, примушував її до статевого акту, завдав їй ударів у різні частини тіла, заподіявши легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта з судово-медичної експертизи №054/2024 від 27.08.2024.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 надала в судовому засідання показання, що в ході конфлікту ОСОБА_9 перешкоджав її виходу з квартири, використовуючи фізичну перевагу почав вчиняти відносно неї насильницькі дії щодо спонукання до статевого акту, які виразились у намаганні її роздягнути. В ході боротьби ОСОБА_9 штовхнув її на стіл та застосовуючи силу почав розсувати їй ноги. Вона вирвавшись від нього, побігла в коридор де він повалив її на землю. Вирвавшись вона побігла до вхідних дверей в яких був ключ, намагаючись втекти з квартири. Потерпілий ОСОБА_9 перешкоджав її виходу з квартири погрожуючи ножем, після чого вона вбігши на кухню, хотіла відкрити вікно та покликати на допомогу сусідів. ОСОБА_9 відтягнув її з вікна та почав їй погрожувати. В той момент ОСОБА_7 схопила ножа та вимагала від ОСОБА_9 відпустити її додому. В подальшому ОСОБА_9 заспокоївся, вийшов з кухні в кімнату, коли вона намагалась покинути квартиру, відчиняючи двері поклала ніж на полицю прихожої. В цей час підбіг ОСОБА_9 та схопив її ззаду за волосся і потягнув до вітальні. Тримаючи її за волосся, потерпілий став погрожувати фізичною розправою, приставляючи ніж в зоні статевих органів, одночасно роздягаючи її. В один із моментів вона схопила ножа правою рукою, який лежав на столику попередньо залишений потерпілим та відмахуючись в праву сторону від себе, зовнішньою стороною (тильною) долоні руки, заподіяла удар на рівні свого плеча. На ножі вона побачила кров та подумала, що попала в плече ОСОБА_9 . Після удару ножем, потерпілий її відпустив, вона вибігла з квартири, а він побіг за нею переслідуючи її.

Сторона захисту зазначає, що обвинувачена наміру вбивати не мала, діяла виключно для самооборони від посягань потерпілого.

Твердження засудженої про пережите фізичне насильство підтверджуються висновком експерта з судово-медичної експертизи №054/2024 від 27.08.2024, відповідно до якого у гр. ОСОБА_7 , 1985 р-н. були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден: двох на правому стегні; крововиливів: семи на правому стегні, на передній черевній стінці справа; рани: на тильній поверхні п`ятого пальця правої кисті, які могли утворитися 22 серпня 2024 року, крововиливи та садна від дії тупих твердих предметів, рана - від дії ріжучого предмету до яких відноситься клинок ножа і відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Суд вважає, що завдані потерпілим ушкодження ОСОБА_7 свідчать про наполегливе побиття, яке хоча не призвело до тяжких наслідків для здоров`я обвинуваченої, однак спричиняло їй біль і страх за своє здоров`я, а тому має кваліфікуватися як суспільно небезпечне посягання в контексті статті 36 КК України.

Крім того, з даних слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченої ОСОБА_7 , вбачається, що потерпілий під час події тримав у руці ніж, погрожував ним обвинуваченій, а також спричинив ним рану на тильній поверхні п`ятого пальця правої кисті. При цьому після того, як обвинувачена взяла ніж на кухні, потерпілий ОСОБА_9 знову зловив її за волосся та затягнув у кімнату, де продовжував наносити тілесні ушкодження та погрожувати вирізати статеві органи. Обвинувачена нанесла потерпілому один удар ножем в ділянку шиї, після чого ОСОБА_9 відпустив її, вона вибігла з квартири, а потерпілий, продовжуючи її переслідувати, побіг за нею, де на сходовій клітці помер від отриманого ножового поранення.

Тому в обвинуваченої виник намір заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_9 лише з метою припинення потерпілим нанесення їй тілесних ушкоджень та посягання на її життя.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 перебувала в стані необхідної оборони, а її умисні дії були спрямовані на захист своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що злочини, передбачені статтями 118 та 124 КК, є умисними, а тому наявність умислу на спричинення шкоди особі, що посягає у тому числі - умислу на її вбивство, не виключає перебування особи, що захищається в стані оборони.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 243/9755/20, від 2 липня 2019 року у справі № 524/113/15-к, від 20 жовтня 2020 року у справі № 201/10870/16, від 19 вересня 2023 року у справі № 204/647/20.

Разом із тим, застосування ОСОБА_7 у цій ситуації ножа та заподіяння смертельного поранення ОСОБА_9 не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а отже, обвинувачена вийшла за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тобто перевищила межі необхідної оборони.

З огляду на зазначене, заслуговують на увагу доводи обвинуваченої та її захисника щодо відсутності в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а вчинені нею дії слід кваліфікувати як перевищення меж необхідної оборони для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

У зв`язку з цим дії ОСОБА_7 необхідно перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, оскільки вона вчинила умисне вбивство, при перевищенні межі необхідної оборони.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з п.3 вищевказаної постанови визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 118 КК України, скоєне обвинуваченою є нетяжким злочином.

Обвинувачена ОСОБА_7 є особою молодого віку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає: визнання вини; щире каяття та активне сприяння розкрито кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Відтак, враховуючи вищенаведене, для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Заставу у розмірі 242 240 грн. внесену гр. ОСОБА_11 за ОСОБА_7 на підставі ухвали Шептицького міського суду Львівської області від 27.02.2025 повернути після набрання вироком законної сили ОСОБА_11 .

Запобіжний захід у вигляді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Судові витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні у розмірі 4922,32 гривень у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої у дохід держави.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді необхідно скасувати.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 373, 392-395 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати термін її попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 22.08.2024 по 09.04.2025.

Заставу у розмірі 242 240 грн. внесену гр. ОСОБА_11 за ОСОБА_7 на підставі ухвали Шептицького міського суду Львівської області від 27.02.2025 повернути після набрання вироком законної сили ОСОБА_11 .

Запобіжний захід у вигляді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4922,32 гривень.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили:

-цифрові носії - DVD-R диски, з наявними на них відеозаписами - залишити при матеріалах кримінального провадження;

спортивну кофту синього кольору з надписом Adidas та слідами РБК, джинси синього кольору з слідами РБК та кросівки сірого кольору з надписом Adidas та зі слідами РБК, наволочки на ковдру та подушку, джинсові шорти, кросівки та футболку, фіолетову футболку, наволочку до ковдри, наволочку до подушки, рушник та бинт, жіночі тапочки зі слідами РБК, три кухонні ножі; металевий ніж, вилучений 22.08.2024 в ході огляду місця події по вул. Шухевича, буд. 3 в м. Шептицький, бюстгальтер жіночий, шорти жіночі, блузку жіночу, рушник, шило з слідами РБК, гребінець з волоссям, дві наволочки з подушок, подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, два кухонні ножі, 32 недопалки, дерев?яний настінний годинник зі слідами РБК та куртку чорного кольору знищити;

- мобільний телефон марки «Самсунг» червоного кольору повернути ОСОБА_18 ;

- мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_1 повернути законному володільцю;

-частинки обгорілого паспорта гр. України на ім`я ОСОБА_9 знищити.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 23.08.2024 та 26.08.2024, відповідно.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3