Номер провадження: 11-кп/813/1832/25
Справа № 510/2497/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 23.04.2025 року у кримінальному провадженні №0000208 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2020 року та у кримінальному провадженні №0000074 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2020 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, гр. України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , не маючого судимостей в силу ст.89 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, гр. України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 , не маючого судимостей,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалу суду першої інстанції обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 17.06.2020 №0000208, 07.11.2020 №0000074 за обвинуваченням: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - закрито.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , до набрання ухвали законної сили, не обирався.

Накладені, ухвалами від 16.12.2020 р., 23.10.2020 р., слідчими суддями, арешти на речові докази: 1) сітку з ліски у кількості 1 одиниці для вилову риби: довжина 200 м., висота 1,5 м., вічко 65х65 мм.; 2) сітку з ліски у кількості 1 одиниці для вилову риби: довжина 100 м., висота 1 м., вічко 40х40 мм., скасовано.

Застосовано спеціальну конфіскацію примусове безоплатне вилучення у власність держави: 1) сітку з ліски у кількості 1 одиниці для вилову риби: довжина 200 м., висота 1,5 м., вічко 65х65 мм.; 2) сітку з ліски у кількості 1 одиниці для вилову риби: довжина 100 м., висота 1 м., вічко 40х40 мм., які залишені на зберігання відповідальній особі Одеського рибоохоронного патруля за адресом: Одеська область м. Ізмаїл вул. Корабельна 1-а.

Гроші, отримані від реалізації ПП «Виробничо-комерційна фірма «Ньюбі» риби: 1) карась 24 од., сазан 11 од., судак 4 од.; 2) ПП «КЛЕСТ ЛТД» риби, а саме: товстолоб 15 од., сазан 23 од., судак 19 од., лящ 2 од., карась 8 од., звернуто у дохід держави.

Позовні заяви, подані стороною обвинувачення, залишено без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із ухвалою районного суду в частині вирішення питання долі речових доказів заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала в цій частині підлягає змінні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доводи обґрунтовує тим, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнені від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та з урахуванням норми ч. 3 ст. 96-2 КК України, яка має імперативний характер, майно у виді сіток з лісками не підлягає спеціальній конфіскації.

Просить ухвалу змінити в частині вирішення питання долі речових доказів та виключити посилання про застосування спеціальної конфіскації.

Речові докази: 1) сітку з ліски у кількості 1 одиниці для вилову риби: довжиною 200 м., висотою 1,5 м., 2) сітку з ліски у кількості 1 одиниці для вилову риби: довжиною 100 м., висотою 1 м., на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 будучи належним чином сповіщеними про дату та час в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. При цьому клопотань про їх обов`язкову участь у судовому засіданні не заявляли.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинувачених та їх захисників, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за їх відсутності.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги. апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У апеляційній скарзі прокурора не оспорюються фактичні обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції та доведеність вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає вирок у цій частині.

Щодо доводів прокурора з приводу вирішення питання долі речових доказів, то колегія суддів дійшла такого висновку.

Питання вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні регламентоване ст. 100 КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується також у разі, коли особа не підлягає кримінальної відповідальності у зв?язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, або неосудністю, або звільняється від кримінальної відповідальності чи покарання з підстав, передбачених цим Кодексом, крім звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 (справа №138/2740/16-к).

З ухвали суду вбачається, що на підставі ст. 49 КК України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та кримінальні провадження від 17.06.2020 за №0000208, від 07.11.2020 за №0000074 - закрито.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_13 звільнені від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та з урахуванням норми ч. 3 ст. 96-2 КК. України, яка має імперативний характер, майно у виді сіток з лісками не підлягає спеціальній конфіскації.

Однак, суд першої інстанції вищезазначене в порушення вимог ст. 368, 370, 374 КПК України не врахував та вирішуючи питання щодо долі речових доказів ухвалив рішення про застосування спеціальної конфіскації у власність держави речових доказів у виді сіток з лісками.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність (застосував закон, який не підлягає застосуванню), а саме безпідставно здійснив спеціальну конфіскацію предмету кримінального правопорушення, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни оскаржуваної ухвали.

Указані порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону є істотними, оскільки перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовільнити, а ухвалу щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити в частині вирішення питання щодо долі речових доказів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовільнити.

Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 23.04.2025 року у кримінальному провадженні №0000208 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2020 року та у кримінальному провадженні №0000074 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2020 року, якою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, на підставі ст. 49 КК України змінити в частині вирішення питання щодо долі речових доказів.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частин ухвали посилання про застосування спеціальної конфіскації.

Речові докази: 1) сітку з ліски у кількості 1 одиниці для вилову риби: довжиною 200 м., висотою 1,5 м., 2) сітку з ліски у кількості 1 одиниці для вилову риби: довжиною 100 м., висотою 1 м., на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4