Справа № 489/728/26
Провадження № 1-кс/489/965/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

04 лютого 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16.12.2025,

встановив:

03.02.2026 до слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16.12.2025 за фактом вчинення дізнавачем ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365 КК України.

Ознайомившись зі скаргою, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Аналіз процитованих норм КПК України вказує на те, що законом визначений не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового провадження, а і коло осіб, які мають відповідний процесуальний статус, що дозволяє їм оскаржити відповідні рішення, дії чи бездіяльність.

В тексті скарги заявник вказує, що 16.12.2025 ним була подана до ТУ ДБР у м. Миколаєві заява про вищевказані кримінальні правопорушення.

Проте, звертаючись до слідчого судді з даною скаргою, скаржник не додав до неї будь-яких доказів того, що дійсно за вищевказаних обставин звертався до ТУ ДБР у м. Миколаєві з відповідною заявою (якими можуть бути відповідна заява про кримінальне правопорушення з відміткою про її отримання уповноваженою особою ДБР, розписка про її отримання службовою особою, поштове повідомлення про вручення тощо) та що така заява була саме заявою про конкретні кримінальні правопорушення, вказані у скарзі.

Таким чином, до скарги не були додані відповідні докази, які б підтверджували факт звернення заявника до органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, а також не додані документи, які б підтверджували неможливість надання скаржником відповідних доказів.

Вказане, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися, що скаргу подала особа, яка дійсно має право подавати відповідну скаргу (має статус заявника відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України), а також щодо того, що скарга була подана в межах процесуальних строків на оскарження бездіяльності слідчого та що така скарга відповідно до правил територіальної підсудності підлягає розгляду саме в цьому суді.

Крім того, зі скарги слідує, що заява про вчинення кримінального правопорушення була подана до ТУ ДБР у м. Миколаєві 16.12.2025, однак до слідчого судді скаржник звернувся лише 03.02.2026.

При цьому, відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Комплексний аналіз процитованих норм КПК України вказує на те, що, по-перше, строк подання скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення чітко законом обмежений у часі, оскільки така скарга може бути подана слідчому судді протягом десяти днів після закінчення встановлених законом 24 годин, протягом яких вказані особи зобов`язані внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення.

По-друге, у випадку подання скарги після закінчення встановленого законом десятиденного строку на її подання, скарга може бути прийнята до розгляду виключно, якщо особа, яка її подала, заявить клопотання про поновлення пропущеного нею строку та наведе підстави, які свідчать про поважність пропуску такого строку.

Зі скарги слідує, що заява про вчинення кримінальних правопорушень була отримана ТУ ДБР у м. Миколаєві 16.12.2025, тому відомості за такою заявою слідчий мав внести до ЄРДР до 17.12.2025 включно, а з 18.12.2025 почав відраховуватись десятиденний строк на оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відповідних відомостей до ЄРДР за період з 16.12.2025 до 17.12.2025 включно.

У зв`язку з цим, заявник мав право звернутись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей за його заявою до ЄРДР до 29.12.2025 включно (з урахуванням того, що останній десятий день припадає на вихідний день 27.12.2025 і тому переноситься на наступний робочий день 29.12.2025).

Проте заявник звернувся до слідчого судді із даною скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР лише 03.02.2026, тобто більше ніж через місяць після закінчення встановленого законом десятиденного строку з моменту відповідної бездіяльності щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за відповідною заявою скаржника.

При цьому, у поданій слідчому судді скарзі заявник просить поновити пропущений строк звернення зі скаргою, вказуючи, що перебував на стаціонарному лікуванні, має інвалідність та йому не була забезпечена можливість скористатися безоплатною правовою допомогою адвоката.

Проте, слідчий суддя не вважає, що вказані обставини свідчать про поважність пропуску визначеного законом десятиденного строку на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки, по-перше, граничні дати, в межах яких скаржник міг оскаржити таку бездіяльність до слідчого судді вказані вище, та останній пропустив такий строк більш ніж на місяць.

По-друге, до скарги не додано будь-яких доказів, що після подання заяви про кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування скаржник дійсно перебував на тривалому лікуванні, що перешкоджало йому звернутися зі скаргою до слідчого судді. Натомість світлокопія доданого виписного епікризу свідчить про те, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні ще до подання заяви про кримінальне правопорушення слідчому.

По-третє, факт наявності в ОСОБА_2 інвалідності 3 групи не може бути єдиною достатньою підставою для поважності пропуску строку оскарження бездіяльності слідчого, оскільки виходячи із довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 596636, скаржник не має проблем зі здоров`ям, які б обмежували його діяльність чи можливість пересуватися, а йому лише протипоказана праця зі значними фізичними навантаженнями.

Також не може бути поважною причиною пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР зазначення скаржником того факту, що йому не було забезпечено можливість скористатися безоплатною правовою допомогою, оскільки, по-перше, до скарги не додано фактичних даних того, що ОСОБА_2 протягом встановленого законом строку на оскарження бездіяльності слідчого звертався з відповідним зверненням до уповноваженого органу про необхідність надання йому безоплатної правової допомоги, коли саме та які результати такого звернення. По-друге, скаржником не додано доказів того, що дана скарга, яку він подав слідчому судді, була підготовлена саме призначеним йому адвокатом з безоплатної правової допомоги, що, у свою чергу, підтверджувало б неможливість ним раніше самостійно подати до суду таку скаргу протягом визначеного законом десятиденного строку на оскарження бездіяльності слідчого.

За такого, пропуск заявником визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України строку на оскарження бездіяльності слідчого/дізнавача за відсутності зазначення заявником поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали звернення зі скаргою до суду, не дає слідчому судді достатніх підстав для поновлення пропущеного протягом тривалого часу строку звернення зі скаргою та відкриття провадження за такою скаргою і однозначно зобов`язує слідчого суддю відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України повернути скаргу особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного та відповідно до змагальності, як загальної засади кримінального провадження, слідчий суддя позбавлений можливості при вирішенні питання про прийняття до провадження даної скарги самостійно без наявності належних та необхідних документів встановити, що особа, яка звернулась зі скаргою, дійсно є заявником, має право подавати таку скаргу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а також скаржником не наведено поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали його звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого до суду протягом визначеного ст. 304 КПК України десятиденного строку з моменту вчинення бездіяльності.

Зазначене обставини є підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 303-304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16.12.2025 повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1