Справа № 752/1462/26
Провадження №: 1-кп/752/1658/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2025 за №0001174, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торчиця, Київської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, працюючого в КП «Київтеплоенерго», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

14.11.2025, об 11:20 год., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Промислова, 4/7, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під час розмови між ними виник словесний конфлікт у зв?язку із з?ясуванням відносин щодо ситуації, яка нещодавно трапилась на дорозі під час керування ними транспортних засобів на Наддніпрянському шосе у м. Києві.

У цей же день, час та місці, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_2 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне завдання інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, у той же день, час та місці ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи наслідки своєї поведінки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_3 , дістав з лівої кишені своєї куртки газовий балончик із сльозоточивою та дратівливою дією у ліву руку та розпилив з даного балончика речовину в обличчя останньому, чим завдав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного болю обох очей, які не спричинили тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме: у заподіяння побоїв, які завдали фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як кримінальний проступок.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Також до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 у якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, що він обізнаний про наслідки розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме: заподіяння побоїв, які завдали фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, відтак, кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 126 КК України, як спричинення потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимого.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази:

- DVD диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1