У Х В А Л А

Іменем України

№ 621/2319/25 № 1-кп/610/59/2026
м. Балаклія08 січня 2026 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 (відеоконференція),

обвинуваченого: ОСОБА_4 (відеоконференція),

захисника: ОСОБА_5 (відеоконференція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 308 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою для запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначає про те, що обвинувачується у вчиненні під час воєнного стану тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, зареєстрований неподалік від зони проведення активних бойових дій, офіційно не працевлаштований, не має легальних джерел доходу, обвинуваченому відомі свідки у цьому кримінальному проваджені.

Обвинувачений і захисник заперечували, посилалися на необґрунтованість клопотання, відсутність ризиків, які мають характер припущень, недоведеність обвинувачення. Вважали можливим застосувати більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави, оскільки обвинувачений за місцем постійного проживання має міцні соціальні зв`язки.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов 'язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 29.04.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 27.06.2025, з визначенням розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

За ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 26.06.2025 продовжено строк тримання під вартою до 29.07.2025, з визначенням розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

На підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 24.07.2025 про передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду кримінальне провадження (обвинувальний акт) до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло 25.07.2025.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28.07.2025 продовжено строк тримання під вартою до 25.09.2025 включно, з визначенням розміру застави у п'ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 гривень. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.08.2025 вказану ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 19.09.2025 продовжено строк тримання під вартою до 17.11.2025 включно, з визначенням розміру застави у п'ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 гривень. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.10.2025 вказану ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 12.11.2025 продовжено строк тримання під вартою до 10.01.2026 включно, з визначенням розміру застави у п'ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 гривень. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.12.2025 вказану ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України - заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства.

А саме у тому, що будучи включеним до замісної підтримувальної терапії (далі - ЗПТ) для осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів та отримуючи лікування із використанням препаратів ЗПТ у одному з закладів охорони здоров`я (далі - ЗОЗ) звернувся за тим же до іншого ЗОЗ, приховавши факт отримання вказаного лікування, внаслідок чого одночасно у двох ЗОЗ отримував лікування із використанням препаратів ЗПТ, заволодівши наркотичним засобом - метадон у вигляді медичного препарату «Methadoni» у загальній кількості 1766 таблеток.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. 308, 309 КК України (1-10 епізоди) + вчиненому повторно (11 епізод).

А саме у тому, що шляхом так званих «закладок» незаконно збував особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, а у крайньому епізоді при собі мав 16 згортків клейкої стрічки у кожному з яких містився зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP.

Надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України - переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань у кримінальному провадженні - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань тощо. Рівною мірою це стосується і можливості незаконно впливати на експертів.

Обвинувачений в суді визнав, що він раніше неодноразово вже притягувався до кримінальної відповідальності.

За загальнодоступними відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень щодо ОСОБА_4 містяться:

1) вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 23.09.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу,

2) вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 04.04.2016 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі (звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки),

3) вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

4) вирок Зміївського районного суду Харківської області від 21.04.2021 за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Оскільки маючи значний кримінальний досвід обґрунтовано підозрюється у вчиненні серії кримінальних правопорушень, що може свідчити про його виняткову зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання безповоротно відмовитись від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення та перевиховання, тому є обґрунтований підвищений ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Висновок суду також ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а це тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років та від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Обвинувачений не має запобіжників, які б могли утримувати у правовому полі, про що свідчить наявність у нього значного кримінального досвіду та його кримінальна біографія, не має позитивної репутації. Приймається до уваги і воєнний стан, тяжкий для держави та людей час.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Інші позитивні дані про особу обвинуваченого цього висновку не спростовують. Не надано доказів того, що за своїми віком та станом здоров`я обвинувачений не може утримуватись під вартою або у тих умовах, за потреби, йому не може бути надана достатня кваліфікована медична допомога.

Продовження строку тримання під вартою необхідно для забезпечення здійснення судового провадження, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Судовий розгляд знаходиться на начальній стадії, досліджені письмові докази, розпочато дослідження відеозаписів, далі заплановані допит свідків обвинувачення та допит обвинуваченого.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, на сьогоднішній час не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 182-183 КПК України, із урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, виключних обставин, майнового і сімейного стану, віку обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає можливим визначити достатню для забезпечення виконання обвинуваченим його обов`язків заставу у її середньому розмірі - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151400 гривень, із розрахунку (3028 грн х 50) (первинно при застосуванні запобіжного заходу було 80 розмірів, а зменшено вже судом 28.07.2025 до нинішнього розміру). Суд вважає, що саме такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього. Цей розмір не є завищеним, а мінімально необхідним.

На цьому етапі кримінального провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які може вирішувати тільки при ухвалені судового рішення під час вирішення обвинувачення по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованості обвинувачення, остаточної правової кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

В суді обвинувачений пред`явив скарги на незадовільний стан здоров`я, не реагування на такі його скарги адміністрацією слідчого ізолятора, тому суд зобов`язує її вчинити необхідні дії.

Попередньою ухвалою суду від 12.11.2025 Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» зобов`язано невідкладно провести ефективне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 та надати йому ефективну медичну допомогу, за наявності для того медичних показань.

Проте протягом майже двох місяців Державна установа «Харківський слідчий ізолятор» не повідомила суд про виконання ухвали у вказаній частині, обвинувачений цього також не підтвердив.

За таких обставин суд не убачає виконання Державною установою «Харківський слідчий ізолятор» покладеного на неї судом обов`язку внаслідок здійснення судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого під час тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-199, 331 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання прокурора задовольнити повністю.

2)Обвинуваченому ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, до 08 березня 2026 року включно.

3)Визначити розмір застави у п'ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 гривень.

При внесенні вказаної застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді застави.

Заставу можливо внести в межах строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у випадку внесення застави оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Заставодавець зобов`язаний: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого. Попередити заставодавця, що у разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

4)Строк дії ухвали до 08.03.2026 включно.

5)Зобов`язати державну установу «Харківський слідчий ізолятор» невідкладно провести ефективне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 та надати йому ефективну медичну допомогу, за наявності для того медичних показань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

(отримувач коштів: ТУ ДСА України у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; код банку отримувача (МФО): 820172; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; рахунок отримувача: UA0006674; призначення платежу: (застава, справа № _______, підозрюваний ________ (прізв., ініціали), платник ________ (прізв., ініціали) (Балаклійський районний суд Харківської області).