Справа № 215/8935/25
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

Дніпропетровської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження, та відповідно до ч. 4 ст. 107, статей 381, 382 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000395 від 01.11.2025за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, офіційно працевлаштованого на посаді машиніста екскаватора в кар`єрі виробничої дільниці №1 з видобутку та навантаження гірничої маси на автомобільний транспорт Ганнівського кар`єру ПрАТ «ПІВНГЗК», не є інвалідом, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2025 приблизно о 12.00 годині потерпілий ОСОБА_6 знаходився на відкритій ділянці городу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Знаходячись в зазначеному місці в зазначений час, до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_3 , зупинившись на межі між городами домоволодінь АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 та став звертатись до потерпілого ОСОБА_7 . В ході спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який переріс в сварку.

Продовжуючи сварку, знаходячись в зазначеному місці, у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник прямий умисел, направлений на умисне завдання побоїв ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий умисел ОСОБА_3 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості між городами домоволодінь АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , приблизно о 12.00 годині, більш точний час в ході проведення дізнання встановлено не було, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілого ОСОБА_6 та, розташувавшись обличчям до обличчя останнього, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар долонею лівої руки в область правої щоки, від якого останній відчув сильний фізичний біль, та не втримавши рівновагу, впав на землю. Довівши свій умисел, спрямований на завдання удару потерпілому ОСОБА_7 до кінця, ОСОБА_3 місце події покинув.

В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 умисно завдав удар ОСОБА_6 , який завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України за ознаками умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду щодо розгляду обвинувального акту за його відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою та є переконливими, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Діяння ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази по справі відсутні, судові витрати по справі відсутні.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, данні про особу обвинуваченого, надану на особу характеристику з місця проживання, згідно якої скарг на нього з боку сусідів не надходило, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарі-психіатра та нарколога не перебуває, не є особою з інвалідністю, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, та приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім буде призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України.

Виходячи з викладеного вище, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 381-382, главою 30 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя