Справа № 947/2470/26
Провадження № 1-кс/947/905/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000072 від 18.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження №0000072 від 18.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.01.2026 року о 11:30 год. водій ОСОБА_4 , 1971 року народження, (громадянин України), керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito 115 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , починаючи та здійснюючи рух заднім ходом в міжквартальному проїзді біля буд. 76 по вул. Івана і Юрія Лип, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1946 року народження, яка на момент руху автомобілем заднім ходом стояла

у статичному положенні позаду автомобіля. В результаті ДТП ОСОБА_5 загинула на місці пригоди.

18.01.2026 слідчим, проведено огляд місця події в м. Одесі, біля буд. 76, по вул. Івана та Юрія Лип, на нерегульованому перехресті вул. Святослава Ріхтера кут вул. 6-та Степна, під час якого вилучено: автомобіль «Mercedes-Benz Vito 115 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , яке видане 31.07.2015 власником є ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 .

18.01.2026 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000072 від 18.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що з метою встановлення істини по кримінальному провадженню, з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди, потрібне детальне дослідження та огляд вказаного транспортного засобу за участю спеціалістів в галузі судової автотехніки і транспортної трасології.

У зв`язку з вищевикладеним процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Прокурор просила розглянути клопотання у її відсутності.

Особа щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_6 повідомлявся про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно матеріалів, наданих з клопотанням, 18.01.2026 року постановою слідчого вилучене під час проведення огляду майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000072 від 18.01.2026.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурором була зазначена підстава, передбачена п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме необхідність збереження доказу, недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки потрібне детальне дослідження автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 115 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за участі спеціалістів в галузі авто техніки та транспортної трасології, з метою встановлення істини по кримінальному провадженню, з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди та з`ясування причини ДТП.

Слідчий суддя звертає увагу що досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, у зв`язку з чим баланс між порушенням прав власників та потребами досудового розслідування не порушений.

Надання можливості здійснювати користування транспортним засобом може призвести до його пошкодження або знищення, що унеможливить його використання під час досудового розслідування.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження призведе до надмірного обмеження права власності на зазначене майно, шляхом заборони його використання, розпорядження та відчуження, оскільки на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність вищенаведених правових підстав для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000072 від 18.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mercedes-Benz Vito 115 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , яке видане 31.07.2015 належить ОСОБА_6 ,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1