Справа № 697/2893/25
Провадження № 1-кс/697/477/2025
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2025 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , 02 листопада 2025 року, близько 05 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, тим самим грубо порушуючи вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рухаючись по проїзній частині автодороги Н02 зі сполученням «Фастів-Ржищів-Канів-Софіївка» зі сторони м. Канева, Черкаської області, у напрямку с. Грищенці Черкаського району Черкаської області, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України у наслідок чого не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не врахував дорожню обстановку та будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до ділянки проїзної частини з радіусом заокруглення ліворуч по напрямку руху автомобіля, що позначена дорожніми знаками 1.4.1 Правил дорожнього руху України, виїхав за межі правого краю проїзної частини автодороги, де допустив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді дерева. Внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правого передпліччя та забою грудного відділу хребта.

Вказана дорожньо-транспортна пригода та отримання потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, перебуває у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм автомобіля «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За даним фактом слідчим відділенням відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області 02.11.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

У ході проведення 02.11.2025 огляду місця події на а/д Н-02 зі сполученням «Фастів-Ржищів -Канів-Софіївка» зі сторони в м. Канева, у напрямку с. Грищинці Черкаського району Черкаської області, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при огляді якого було виявлено пошкодження, які характерні для дорожньо-транспортної пригоди та дане авто має значення по справі як речовий доказ.

Виявлений транспортний засіб визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, він відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Вилучена річ є речовим доказом та зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тому з метою збереження речових доказів є необхідність накладення арешту на дану вилучену річ.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

ОСОБА_4 , який є володільцем (користувачем) автомобіля у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання виходить з наступного.

У провадженні СВ Відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 від 02.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.11.2025, вбачається, що на місці події було виявлено та вилучено автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у фактичному правомірному користуванні у ОСОБА_4 (а.с.7-11).

Постановою слідчого від 02.11.2025 автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно повідомлення ТСЦ МВС №7145 ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС станом на 04.11.2025 автомобіль «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору зареєстровано за громадянкою ОСОБА_6 , 1958 р.н.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зокрема:

- були знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

- зберегли на собі сліди правопорушення;

- містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказані вилучені речі відповідають ознакам речових доказів (зберегли сліди правопорушення, тощо) і відповідно визнані речовими доказами, їх подальше використання може призвести до втрати, знищення, зміни, продажу, переховування, тощо, а по даному кримінальному провадженню слід провести ряд слідчих і процесуальних дій, а вказані речові докази мають суттєве значення для встановлення всіх обставин та істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене клопотання в частині накладення арешту підлягає до задоволення.

Разом із тим, визначення місця зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування, про що вказано у клопотанні, за змістом норм КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 належить до виключної компетенції органів досудового розслідування.

Тобто при розгляді питання про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні слід керуватися як загальними нормами, зокрема щодо порядку розгляду подання слідчого, так і спеціальними, зокрема частинами 2, 6 та 7 ст. 100 КПК щодо порядку зберігання речових доказів, а також ч. 1 ст. 309 КПК щодо переліку судових рішень слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку

Таким чином, слідчий суддя не вправі вирішувати місце зберігання речових доказів, тому в цій частині клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

У межах кримінального провадження № 0000338, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України накласти арешт на вилучені 02.11.2025 в ході проведення огляду місця події речі:

- транспортний засіб автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , фактичним володільцем (користувачем) якого є ОСОБА_4 .

У задоволенні клопотання в частині встановлення місця зберігання вилучених речей відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання дізнавачем, слідчим, прокурором.

Копію ухвали направити ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали оголошено 06.11.2025 о 15-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1