Справа № 132/3877/25
Провадження №1-кп/132/241/26
Ухвала

Іменем України

19 січня 2026 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 24.08.2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великополовецьке, Сквирського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Калинівського районного суду Вінницької області з Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 24.08.2025 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 19.11.2025 року, визначено склад суду з розгляду даного обвинувального акту, а саме головуючого суддю ОСОБА_1 .

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, яке підтримала та просила задоволити. Крім того, згідно поданої письмової заяви претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, завдані збитки їй відшкодовані. Раніше поданий цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди просить залишити без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав зазначене клопотання потерпілої, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не заперечувала, зазначивши, що наявні правові підстави для задоволення вказаного клопотання.

З`ясувавши доводи поданого клопотання, вислухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Згідно пункту 1 частини другої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями статті 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (стаття 46 КК України) є вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, тобто особа визнає себе винуватим та у учасників не виникає сумнівів щодо її винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження, що надає можливість оптимізувати кримінальну процесуальну діяльність та збалансувати інтереси її учасників, врегулювати кримінально-правовий конфлікт у оптимальний спосіб, не залучаючи до цього зайвих ресурсів, забезпечити у якомога стислі строки захист прав і законних інтересів потерпілого.

Дана правова позиція узгоджується з роз`ясненнями, викладеними у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, та правовими висновками, наведеними в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі № 554/11426/22.

З матеріалів кримінального провадження № 0000298 від 24.08.2025 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно положень статті 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, свою вину у вчиненому визнав повністю, примирився з потерпілою та усунув заподіяну їй шкоду, про що потерпіла ОСОБА_5 зазначила під час судового засідання та у поданій письмовій заяві, яка вважала можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до вимог ст. 46 КК України.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст .46 КК України.

Отже, зі змісту положень ст. 46 КК України та усталеної судової практики вбачається, що вирішення питання про закриття справи у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, залежить від волевиявлення вищевказаних осіб та досягнення ними примирення.

З огляду на встановлені у даній справі обставини, суд дійшов висновку, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Зокрема, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона (ухвали Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 274/4958/23), та від 08 квітня 2024 року у справі № 285/784/23).

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 342/1560/20, та від 01 лютого 2024 року у справі № 930/497/23.

Згідно положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Речові докази, тимчасово вилучені під час розгляду даного кримінального провадження, а саме: автомобіль марки (моделі) «Opel Astra», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 24 липня 2024 року ТСЦ 0546, зареєстровано за ОСОБА_6 ; автомобіль марки (моделі) «Audi Q5», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 20 лютого 2018 року ТСЦ 0541, зареєстровано за ОСОБА_7 ; автомобіль марки (моделі) «Mercedes-Benz Vito 110 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 08 березня 2025 року ТСЦ 3242, зареєстровано за ОСОБА_3 , які відповідно до постанови заступника начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 від 24 серпня 2025 року, поміщені на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття ухвалою суду законної сили, необхідно повернути власникам (законномим володільцям).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 27.08.2025 року у справі № 132/2798/25 на: автомобіль марки (моделі) «Opel Astra», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 24 липня 2024 року ТСЦ 0546, зареєстровано за ОСОБА_6 ; автомобіль марки (моделі) «Audi Q5», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 20 лютого 2018 року ТСЦ 0541, зареєстровано за ОСОБА_7 ; автомобіль марки (моделі) «Mercedes-Benz Vito 110 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 08 березня 2025 року ТСЦ 3242, зареєстровано за ОСОБА_3 , після набуття ухвалою суду законної сили, необхідно скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта від 06.11.2025 року № СЕ-19/102-25/22966-ІТ за результатами проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного (технічної експлуатації електроустаткування), технічного стану ТЗ); 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта від 28.08.2025 року № СЕ-19/102-25/18644-ІТ за результатами проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного (технічної експлуатації електроустаткування), технічного стану ТЗ); 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта від 27.08.2025 року № СЕ-19/102-25/18646-ІТ за результатами проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного (технічної експлуатації електроустаткування), технічного стану ТЗ); 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта від 27.08.2025 року № СЕ-19/102-25/18645-ІТ за результатами проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного (технічної експлуатації електроустаткування), технічного стану ТЗ), а всього 12479 грн. 60 коп., необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З аналізу даної статті убачається, що лише при ухваленні обвинувального вироку чи постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру суд вирішує заявлений цивільний позов.

Враховуючи викладене, а також те, що потерпіла ОСОБА_5 , згідно поданої заяви відмовилася від поданого нею цивільного позову, подану 29.12.2025 року ОСОБА_9 позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46 КК України, ст. 284 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 , про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, заявлене в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 24.08.2025 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 24.08.2025 року, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта від 06.11.2025 року № СЕ-19/102-25/22966-ІТ за результатами проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного (технічної експлуатації електроустаткування), технічного стану ТЗ); 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта від 28.08.2025 року № СЕ-19/102-25/18644-ІТ за результатами проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного (технічної експлуатації електроустаткування), технічного стану ТЗ); 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта від 27.08.2025 року № СЕ-19/102-25/18646-ІТ за результатами проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного (технічної експлуатації електроустаткування), технічного стану ТЗ); 3119 грн. 90 коп. (висновок експерта від 27.08.2025 року № СЕ-19/102-25/18645-ІТ за результатами проведення дослідження обставин і механізму ДТП, електротехнічного (технічної експлуатації електроустаткування), технічного стану ТЗ), а всього 12479 грн. 60 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 27.08.2025 року у справі № 132/2798/25 на: автомобіль марки (моделі) «Opel Astra», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 24 липня 2024 року ТСЦ 0546, зареєстровано за ОСОБА_6 ; автомобіль марки (моделі) «Audi Q5», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 20 лютого 2018 року ТСЦ 0541, зареєстровано за ОСОБА_7 ; автомобіль марки (моделі) «Mercedes-Benz Vito 110 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 08 березня 2025 року ТСЦ 3242, зареєстровано за ОСОБА_3 , після набуття ухвалою суду законної сили, скасувати.

Речові докази, тимчасово вилучені під час розгляду даного кримінального провадження, а саме: автомобіль марки (моделі) «Opel Astra», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 24 липня 2024 року ТСЦ 0546, зареєстровано за ОСОБА_6 ; автомобіль марки (моделі) «Audi Q5», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 20 лютого 2018 року ТСЦ 0541, зареєстровано за ОСОБА_7 ; автомобіль марки (моделі) «Mercedes-Benz Vito 110 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 08 березня 2025 року ТСЦ 3242, зареєстровано за ОСОБА_3 , які відповідно до постанови заступника начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 від 24 серпня 2025 року, поміщені на майданчик тимчасового затримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття ухвалою суду законної сили, повернути власникам (законномим володільцям).

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: