У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 серпня 2025 року про відмову у задоволенні скарги заявниці ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги заявниці ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 та надати їй витяг з ЄРДР.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_5 зазначає, що вона не приймала участі у судовому засіданні, і, в судове засідання її не викликали, а тому дізнатись про ухвалене 27.09.2025 р. рішення вона не могла. Копію оскаржуваної ухвали отримала 20.08.2025 р. у суді, і їй необхідний був час для складання апеляційної скарги, а тому вважає, що пропущений строк має бути поновлений.

На обґрунтування апеляційних вимог заявниця зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням вимог закону.

Апелянт зазначає, що вона 08.08.2025 р. була присутня у судовому засіданні, проте їй не повідомили коли можна отримати рішення суду, крім того, у рішенні вказано що розгляд справи здійснюється за відсутності скаржника, що не відповідає дійсності.

Заявниця вважає, що висновки слідчого судді про те, що її заява не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення є безпідставними , оскільки її заяви чітко вказано місце вчинення злочину, службове місце начальника відділення поліції № 5, дата подання звернення до РТЦК та СП, а також спосіб вчинення злочину. На думку заявниці, діюче законодавство не наділяє поліцію повноваженнями перевіряти обставини, викладені у повідомленні про вчинення злочину, а тому повідомлення слідчого про необхідність проведення допиту працівників РТЦК та СП та начальника відділення поліції № 5, є порушенням вимог ч. 3 ст. 214 КПК України, яка забороняє проведення слідчих дії до внесення відомостей до ЄРДР.

Отже, зважаючи на те, що у судовому засіданні слідчий не надав витяг з ЄРДР про реєстрацію її заяви, не надав відповіді про причини невнесення відомостей та порушення ним вимог ч. 4 ст. 214 КПК України, тому викладені в її скарзі обставини доведено в повній мірі та не спростовані слідчим, що свідчить про бездіяльність слідчого ГУНП в Миколаївській області, а відтак її скарга підлягала задоволенню.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга заявниці ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У скарзі заявниця просила зобов`язати посадових осіб Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ст. 367 КК України, посилаючись на те, що її син ОСОБА_5 , 01.10.2015 р. був виключений з військового обліку що підтверджується виданим йому військово-обліковим документом серії МО № 810586, тобто він не є військовозобов`язаним та на нього не розповсюджуються вимоги правил ведення військового обліку. Так, в червні 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 умисно з метою протиправного переслідування її сина, відкрив адміністративне провадження за ознаками ст. 210 КУпАП та 18.07.2025 р. згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 150, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно її сина ОСОБА_5 , який не є військовозобов`язаним, безпідставно та незаконно направлено звернення щодо затримання та доставки до ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. ст. 259, 261 КК України.

Начальник відділення поліції № 5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , отримавши дане звернення проявив халатність, не перевірив наявні та подані документи, їх безпідставність та протиправність, безпідставно вніс її сина до внутрішньої бази розшуку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Станом на 18.07.2025 р. її син не перебував на обліку, в силу того, що був виключений з обліку, оскільки не є військовозобов`язаним, то не міг скоїти правопорушення передбачене ст. 210 КУпАП. Відомості про облік її сина з`явилися в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів лише 20.07.2025 р. після того, як 20.07.2025 р. близько 09.30 год. сина незаконно затримали співробітники поліції та ТЦК та СП, на підставі інформації в базі «розшуку», яка внесена туди начальником відділення поліції № 5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 .

Начальник відділення поліції № 5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області перед внесенням інформації у базу «розшуку» мав ретельно перевірити подане звернення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевірити достовірність перебування особи на обліку, та правомірність дій заявника, чого ним зроблено не було.

Слідчий суддя встановив, що заява ОСОБА_5 про вчинення злочину зводиться до неправомірних дій начальника відділення поліції № 5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області, який перед внесенням інформації у базу «розшуку» мав ретельно перевірити подане звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо її сина ОСОБА_5 , перевірити достовірність перебування особи на обліку, та правомірність дій заявника. Через невиконання таких дій начальником відділення поліції № 5, її сина безпідставно затримали працівники поліції і представника РТЦК та СП.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що у поданій скарзі не зазначено об`єктивних даних та обґрунтованих обставин, які б свідчили про бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області, а також відомостей, які б могли свідчити про обґрунтованість внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення начальником відділення поліції № 5 Миколаївського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 .

Крім того, слідчий суддя зазначив, матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 передано з ГУНП в Миколаївській області до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, і, на даний час, проводиться перевірка відомостей зазначених в заяві, тобто, уповноважені особи ГУНП в Миколаївській області, отримавши заяву ОСОБА_5 , дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили її та направили до відповідного органу для розгляду та прийняття рішення.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин.

При цьому, законом не визначено переліку підстав, за наявності яких, строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання, має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що ухвала слідчим суддею постановлена 08.08.2024 р., за участю ОСОБА_5 . Копію повного тексту оскаржуваного рішення слідчого судді заявниця ОСОБА_5 отримала 20.08.2025 р., що підтверджується даними матеріалів провадження, а апеляційна скарга подана 26.08.2025 р., тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи отримання копії ухвали 20.08.2025 р., подання скарги 26.08.2025 р. з незначним пропуском в один день, юридичну необізнаність заявниці та відсутність ознак зловживання процесуальними правами, апеляційний суд визнає причини пропуску поважними й поновлює строк не апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Повноваженням щодо оцінки наведених заявником відомостей як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені виключно слідчий, дізнавач або прокурор. Саме вони визначають попередню правову кваліфікацію діяння відповідно до ознак, передбачених Кримінальним кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР є наявність об`єктивних даних, що підтверджують реальність події злочину. Такими даними можуть бути час, місце, спосіб вчинення, предмет посягання та інші обставини.

Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.01.2017 року підтверджує, що не будь-які звернення мають реєструватися у ЄРДР, а лише ті, які містять достатньо інформації, що свідчить про ознаки кримінального правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.07.2025 р. ОСОБА_5 звернулась до ГУНП в Миколаївській області про вчинення начальником відділення поліції № 5 Миколаївського РУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 367 КК України, за фактом внесення останнім, на підставі незаконного звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , до внутрішньої бази «розшуку» призовників, військовозобов`язаних та резервістів, даних про розшук ОСОБА_5 , який не є військовозобов`язаним, оскільки виключений з обліку.

Вказана заява направлена за підслідністю з ГУНП в Миколаївській області до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, для перевірки викладених ній обставин. Згідно наданих у суді першої інстанції пояснень начальника вказаного управління, за заявою ОСОБА_5 проводиться перевірка, готується допит працівників ТРЦК та організовується допит начальника відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Отже, станом на день розгляду слідчим суддею скарги заявниці ОСОБА_5 , результатів розгляду заяви не має, наразі посадовими особами органу поліції, перевіряється факт наявності або відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, та наявність або відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Доводи апелянта про «безумовний обов`язок» внесення до ЄРДР відомостей за будь-якою заявою є помилковим тлумаченням ст. 214 КПК України. Обов`язок внесення виникає за наявності у повідомленні достатніх фактичних даних, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення та дозволяють здійснити попередню правову кваліфікацію. Відпрацювання працівниками поліції, у межах ч. 3 ст. 214 КПК України, матеріалів за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_8 не підміняє реєстрацію, а лише направлене на підтвердження або спростування наявності події/складу кримінальних правопорушень за ст. ст. 364, 367 КК України.

Отже, висновок слідчого судді про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР і про відмову в задоволенні скарги заявниці є обґрунтованим, доводи апеляційної скарги непереконливі та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 8 серпня 2025 року про відмову в задоволенні скарги заявниці ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3