Справа № 682/2197/25
Провадження № 1-кп/682/179/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження №0001448 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжки Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонер, інвалід ІІ групи, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 ,

за ст. 126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 в період часу із грудня 2024 по серпень 2025 року за місцем спільного проживання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство стосовно своєї колишньої невістки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв?язку з чим його тричі притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. 23.12.2024 року о 20 год 00 хв в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї колишньої невістки ОСОБА_5 , а саме: шарпав за волосся та наніс удар рукою в область губи, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров?ю ОСОБА_5 . Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.01.2025 року ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУПАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень. Крім того, 15.06.2025 року о 19 год 00 хв повторно протягом року вчинив домашнє насильство (психологічне) відносно своєї невістки ОСОБА_5 , що виразилося у висловлюванні у адресу останньої образ словами нецензурної лайки та агресивному поводженні, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України. Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень. Крім того, 09.07.2025 року близько 22 год 00 хв в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої невістки ОСОБА_5 , а саме: ображав словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров?ю потерпілої. Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.08.2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень. Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення психологічного та фізичного насильства відносно своєї колишньої невістки ОСОБА_5 , 05 серпня 2025 року близько 23 год 00 хв за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, вчинив відносно своєї колишньої невістки ОСОБА_5 фізичне насильство, що полягало у нанесенні декількох ударів в ділянку голови та пошкодження шкіряного покриву голови, що спричинило головний біль та психологічне страждання потерпілої та погіршення якості її життя.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства відносно особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив обставини вчинення, просив затвердити угоду про примирення із потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 , прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.

04.09.2025 року потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, підтвердив обставини його вчинення.

Потерпіла підтвердила факт примирення з обвинуваченим і претензій до обвинуваченого вона не має.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку у відповідності до вимог ч. 3 ст. 75 КК України, а також покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КПК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді проходження програми для кривдників.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, що відноситься до нетяжкого злочину, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 04.09.2025 року у кримінальному провадженні №0001448.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання - 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КПК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді проходження програми для кривдників.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1