Провадження № 11-сс/991/22/26
Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.12.2025 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0001216,

за участю:

особи, яка подала апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини

Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001216 від 01.05.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Досудове розслідування здійснюється за фактом того, що в умовах запровадженого в Україні воєнного стану, службові особи, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , спільного із ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який обіймав посаду ІНФОРМАЦІЯ_3, висловили прохання директору ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_12 надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1 300 000 доларів США (надалі зменшена до 1 000 000 грн) та отримали першу частину неправомірної вигоди у розмірі 100 000 доларів США за безперешкодну участь ОСОБА_12 в публічних закупівлях та визначення його переможцем в конкурсі на забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 у м. Києві, замовником яких є ІНФОРМАЦІЯ_5.

Разом із тим, досудовим розслідуванням було встановлено, що Центральне територіальне управління капітального будівництва ІНФОРМАЦІЯ_6 було підпорядковане ІНФОРМАЦІЯ_7, яке очолював ОСОБА_7

28.11.2025 за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , детективи провели обшук у ході якого виявили та вилучили мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro», номер моделі: НОМЕР_4, серійний номер: НОМЕР_1 . IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 (далі - мобільний телефон).

Під час огляду вмісту цього мобільного телефону виявлено, зокрема листування із підозрюваним ОСОБА_13 , а також з іншими особами, щодо подій та фактів, відносно яких здійснюється досудове розслідування.

Наступного дня детектив НАБУ засобами поштового зв`язку направив слідчому судді клопотання, в якому просив накласти арешт на мобільний телефон, вилучений під час проведеного 28.11.2025 обшуку.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя ухвалою від 08.12.2025 наклав арешт на мобільний телефон шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження.

Слідчий суддя, зокрема виходив з того, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР, та вилучене в ОСОБА_7 майно, ймовірно, вміщує відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До того ж у цьому провадженні щодо мобільного телефона призначена експертиза, на вирішення якої поставлено питання відновлення інформації, яка зберігалася на ньому та була видалена, зокрема з наявних месенджерів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 не погодився з ухвалою слідчого судді від 08.12.2025, а тому подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу. Просить за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову - про відмову в накладенні арешту на майно ОСОБА_7 .

Перш за все адвокат посилається на те, що слідчий суддя порушив процесуальні строки розгляду клопотання про арешт майна та постановлення відповідної ухвали. Відповідно до вимог статей 172 та 173 КПК України, клопотання, яке надійшло до суду 05.12.2025 о 14:37, мало бути розглянуто протягом двох днів та відповідна ухвала мала б бути постановлена не пізніше 14:37 08.12.2025. Однак розгляд відбувся лише о 17:00 08.12.2025.

По суті вирішених в ухвалі питань, з урахуванням доповнень, адвокат узагальнено зазначає таке. ОСОБА_7 не має жодного статусу та жодного відношення до цього кримінального провадження та не викликався для проведення слідчих дій. Під час обшуку ОСОБА_7 сприяв проведенню слідчої дії, самостійно надав доступ до свого мобільного телефону шляхом надання пароля для подолання системи логічного захисту, а детектив повністю оглянув вміст інформації в його телефоні. Тому необхідність використання вилученого майна як доказу повністю відсутня.

Заперечення на апеляційну скаргу та узагальнені доводи особи, яка їх подала

З апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 прокурор не погодився, а тому подав письмові заперечення. На переконання прокурора, апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства. Прокурор повністю погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі. Зазначає, що наразі у провадженні призначена експертиза на вирішення якої поставлено питання щодо можливості відновлення інформації, зокрема з наявних месенджерів.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яка подала апеляційну скаргу, в повному обсязі підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Уважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Інші учасники судового провадження, які повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, у судове засідання не прибули. Свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги суду не надали. Згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України їхнє неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Мотиви суду

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухала доводи та заперечення учасників судового провадження, перевірила доводи апеляційної скарги, дослідила матеріали, які надійшли від слідчого судді, та дійшла таких висновків.

Одним із методів державної реакції на порушення, що мають кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України. Вони виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження під час розслідування злочинів.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення його дієвості. Арешт майна є одним із таких заходів.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний діяти у межах повноважень, визначених КПК України, та гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, зокрема у спосіб, який не допускає необґрунтованих процесуальних обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до його скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують підстави або розумні підозри вважати, що воно є доказом у кримінальному провадженні, підлягає спеціальній конфіскації, підлягає конфіскації у юридичної особи, може бути використане для забезпечення цивільного позову або стягнення неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є недопущення його приховування, пошкодження, знищення, втрати, зміни, передачі чи іншого відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь?якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього ж Кодексу (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

У силу ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених п. 2-4 ч. 2 ст. 170 КПК України, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Адвокат у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що слідчий суддя безпідставно наклав арешт на мобільний телефон його клієнта.

Отже, у межах доводів апеляційної скарги із метою правильного їх вирішення колегія суддів має визначити чи є правова підстава для арешту мобільного телефону, який належать ОСОБА_7 .

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів встановила, що 01.05.2025 та 04.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за номером кримінального провадження 0001216 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 4 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування перевіряється можливий факт того, що в умовах запровадженого в Україні воєнного стану, службові особи, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , спільного із ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який обіймав посаду ІНФОРМАЦІЯ_3, висловили прохання директору ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_12 надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1 300 000 доларів США (надалі зменшена до 1 000 000 грн) та отримали першу частину неправомірної вигоди у розмірі 100 000 доларів США за безперешкодну участь ОСОБА_12 в публічних закупівлях та визначення його переможцем в конкурсі на забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 у м. Києві, замовником яких є ІНФОРМАЦІЯ_5.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами кримінального провадження формує у колегій суддів внутрішнє переконання про те, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР. Отже, висновки слідчого судді в цій частині є правильними.

Разом із тим, досудовим розслідуванням було встановлено, що Центральне територіальне управління капітального будівництва ІНФОРМАЦІЯ_6 було підпорядковане ІНФОРМАЦІЯ_7, яке очолював ОСОБА_7

26.11.2025 слідчий суддя у цьому кримінальному провадженні надав дозвіл на проведення обшуку житлового будинку АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_14 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 .

Детективи НАБУ 28.11.2025 провели обшук у зазначеному житловому будинку. У ході такої слідчої дії детективи виявили та вилучили мобільний телефон, оскільки оглядом вмісту листувань в месенджерах було встановлено листування із підозрюваним ОСОБА_13 , а також з іншими особами, щодо подій та фактів, відносно яких здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до постанови детектива від 28.11.2025 вилучений під час обшуку мобільний телефон визнаний речовим доказом.

Цього ж дня детектив призначив проведення комп`ютерно-технічної експертизи щодо вилученого під час обшуку мобільного телефону та на вирішення експерта поставив питання: (1) Чи наявна на наданому мобільному телефоні система логічного захисту доступу до інформації, що зберігається на його вбудованому носії пам?яті, яка вимагає уведення ключа (коду, пароля тощо)? (2) Чи можливо скопіювати інформацію, яка зберігається на вбудованому носії пам?яті мобільного терміналу систем зв`язку? Якщо так, скопіювати вказану інформацію на електронний носій інформації. (3) Чи наявна у пам`яті телефону видалена інформація? Якщо так, відновити її та скопіювати на електронний носій інформації. (4) Чи містяться на наданому на дослідження об`єкті файли листів електронної пошти? (5) Чи містяться на наданому на дослідження об`єкті аудіо-, відеофайли? Якщо так, то які атрибути (дата та час створення, редагування тощо) файлів, що містять зазначену інформацію? При наявності зазначеної інформації скопіювати на окремий носій інформації.

Питання щодо можливості відновлення інформації, яка зберігалася на мобільному телефоні та була видалена, зокрема з наявних месенджерів, необхідна й для дослідження питання щодо надання в борг 650 000 доларів США та повернення боргу частинами відповідно до розписок № 1 від 01.07.2022; № 2 від 15.07.2022; № 3 від 20.07.2022; № 4 від 22.07.2022; № 8 від 21.08.2023.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається у випадках, зокрема, якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний із подоланням системи логічного захисту (абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наведені в ньому доводи, які дають підстави вважати, що вилучений мобільний телефон відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо правомірності вилучення мобільного телефону, оскільки є необхідність у проведенні експертного дослідження. На сьогодні така експертиза вже призначена.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів доходить висновку, що орган досудового розслідування мобільний телефон вилучив відповідно до приписів ч. 2 ст. 168 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на їх вилучення. Слідчий суддя ретельно перевірив майно, на яке орган досудового розслідування просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження.

Щодо інших доводів сторін

Доводи адвоката про порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає розгляду слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду. Як убачається з матеріалів провадження, клопотання надійшло до суду 05.12.2025 (п`ятниця) о 14:37 та було розглянуте слідчим суддею 08.12.2025 (понеділок), тобто в межах установленого законом дводенного строку. Таким чином, вимоги ст. 172 КПК України щодо строків розгляду клопотання були дотримані.

Разом з тим, посилаючись на положення ст. 173 КПК України, адвокат зазначає про сплив сімдесяти двох годин, відведених слідчому судді для постановлення ухвали. Колегія суддів звертає увагу, що хоча зазначений строк дійсно визначений законом, його незначне перевищення у такому випадку було зумовлене об`єктивними обставинами, які не залежали від волі слідчого судді.

Зокрема, клопотання надійшло до суду наприкінці робочого дня у п`ятницю, за годину до завершення робочого часу суду, після чого настали вихідні дні, упродовж яких розгляд клопотань слідчим суддею не здійснювався. Розгляд клопотання був призначений на перший робочий день - 08.12.2025, коли слідчий суддя, окрім цього провадження, був залучений в розгляді інших судових засідань, призначених раніше.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що навіть за формального виходу за межі 72-годинного строку, таке порушення не є істотним у розумінні вимог кримінального процесуального закону, не призвело до порушення прав сторін кримінального провадження та не вплинуло на законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Отже, наведені адвокатом обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки слідчий суддя розглянув клопотання у межах строку, передбаченого ст. 172 КПК України, а допущене формальне відхилення від строку, визначеного ст. 173 КПК України, було зумовлене об`єктивними причинами та не мало істотного характеру.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим, таким що ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими слідчим суддею, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. 309, 376, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.12.2025 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4