справа № 361/389/25
провадження № 1-кп/361/8/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002608 від 15 листопада 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Семиполки Броварського району Київської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючу, неодружену, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму

- 02 серпня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Напочатку листопада 2024 року у вечірній час доби, але не пізніше 03 листопада 2024 року, між ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та її матір`ю ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 виник конфлікт на ґрунті тривалих сімейних неприязних відносин, в ході якого в ОСОБА_6 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів лайки, перебуваючи в будинку за зазначеною вище адресою, ОСОБА_6 нанесла два удари кулаком правої руки в область лівого підребір`я ОСОБА_8 , чим спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної та черевної порожнин у вигляді розриву лівого купола діафрагми з ущемленням товстої кишки та розвитком гнійно-фібринозного перитоніту та лівостороннього плевриту, від якої ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07 год. 00 хв. ОСОБА_8 померла в КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня».

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не визнала. В судовому засіданні показала, що дійсно між нею та матір`ю іноді виникали сварки та побиття одна одної, також вони часто разом вживали алкогольні напої. Так 21 жовтня 2024 року вона, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за місцем проживання, вдарила матір в ліве підребір`я кулаком два рази, оскільки остання їй теж завдала удари. Потім 03 листопада 2024 року мати почала жалітися, що їй погано, але їхати до медичної установи відмовлялася. Дату 21 жовтня 2024 року запам`ятала, оскільки 20 жовтня 2024 року вони здійснювали розгрузку дров. Не визнала себе винною в тому, що саме від її ударів мати померла, проте зазначила, що їй шкода, що настала смерть матері.

Хоч ОСОБА_6 під час судового розгляду не визнавала вину у вчинені злочину, її вина підтверджується письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 15 листопада 2024 року внесено відомості за № 0002608 за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;

- протоколом огляду місця події від 15 листопада 2024 року та фототаблицею до нього, згідно з яким місцем проведення огляду є реанімаційне відділення КНП «Броварської багатопрофільної клінічної лікарні», в якому знаходиться труп жіночої статі, а саме ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 15 листопада 2024 року та фототаблицею до нього, згідно з яким місцем проведення огляду є будинок за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Старий Шлях, 1-В;

- висновком експерта ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 588, згідно з п. п. 2, 4 якого смерть ОСОБА_8 настала від закритої травми грудної та черевної порожнини у вигляді розриву лівого купола діафрагми з ущемленням товстої кишки та розвитком гнійно-фібринозного перитоніту та лівостороннього плевриту; виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею;

- висновком експертного дослідження ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1686, згідно з яким кров від трупа ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за системою АВ0;

- висновком експертного дослідження ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1129, згідно з яким у м`яких тканинах з області лівого підребір`я крупновогнищеві крововиливи з осередками некрозу тканин та клітинною реакцією по периферії;

- висновком експерта ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 09/588 від 09.01.2025, згідно з п. п. 2, 4-7 якого смерть ОСОБА_8 настала від закритої травми грудної та черевної порожнини у вигляді розриву лівого купола діафрагми з ущемленням товстої кишки та розвитком гнійно-фібринозного перитоніту та лівостороннього плевриту; виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо при обставинах (нанесення двох ударів кулаком в область грудної клітини та черева) та у строк (03.11.2024р), вказаних у постанові; враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , дані судово-гістологічного дослідження, потерпіла могла самостійно рухатися з моменту отримання тілесних ушкоджень 03.11.2024 р. до моменту настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зазначені тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах (з урахуванням взаєморозташування), вказаних підозрюваною ОСОБА_6 у протоколі допиту та при проведенні слідчого експерименту, а саме при нанесенні нею двох різких ударів в область лівого підребір`я ОСОБА_8 ; зазначені тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_9 у протоколі допиту та при проведенні слідчого експерименту, а саме при нанесенні двох різких ударів в область лівого підребір`я ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду трупа від 15 листопада 2024 року, та фототаблицею до нього під час якого вилучені зразки для проведення судових експертиз;

- повідомленням про підозру від 16 листопада 2024 року, згідно з яким ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України;

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 09 січня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 листопада 2024 року, та його відеозаписом, згідно з якими підозрювана ОСОБА_6 відтворила обставини події. Згідно проведеного слідчого експерименту ОСОБА_6 органу досудового розслідування показала, що мати 04 листопада 2024 року почала жалітися на своє здоров`я, в лікарню їхати не хотіла. Перед цим вона, будучи в стані алкогольного сп`яніння, побила матір на дивані в будинку, завдавши останній два рази кулаком в лівий бік. В цій же кімнаті на іншому дивані лежав ОСОБА_10 , який був у стані алкогольного сп`яніння.

- протоколом огляду від 18 листопада 2025 роrу, згідно з яким слідчим оглянуто мобільний телефон марки «Nokia», згідно з яким 11 листопада 2024 року о 22 год. 51 хв. відбувся дзвінок на лінію «103»;

- висновком КНП КОР «ОПНМО» судово-психіатричного експерта № 445 від 18.12.2024 року, згідно з п. 23 якого ОСОБА_6 у період вчинення інкримінованих їй дій на психічне захворювання не страждала, могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що мала дружні стосунки із загиблою ОСОБА_8 , так як були сусідами в с. Семиполки Броварського району Київської області. Знала Оксану давно, ближче потоваришували під час воєнних дій 2022 року, коли вона перейшла жити до ОСОБА_12 в будинок, бо було страшно. Коли жили разом, то ОСОБА_12 іноді скаржилася на свою доньку ОСОБА_13 , з якою вони мали часто конфлікти та бійки. Знає, що одного разу ОСОБА_12 підрізала її донька ОСОБА_14 . Суду показала, що ОСОБА_12 та її донька ОСОБА_14 зловживали спиртними напоями. Про подію показала, що восени 2024 року вона йшла додому, згодом їй зателефонувала ОСОБА_12 і попросила її прийти до неї, бо почуває себе погано. Коли вона прийшла до неї додому, то побачила, що остання на обличчі була біла, а руки та ноги сині. Синців на її тілі не було, вона їх не бачила, коли купала останню. Тоді вона викликала швидку допомогу з ОСОБА_15 телефону. У приймальному відділенні ОСОБА_12 повідомила лікарю, що її била донька. Коли вона прийшла до ОСОБА_12 додому, то остання говорила, що їй все болить і вона вже тиждень як нічого не їсть та не п`є. Тоді вона їй не говорила, хто саме її побив. Знає, що в ОСОБА_12 був співмешканець ОСОБА_10 , з яким вони добре жили, хоча і вживали алкогольні напої. Наразі він помер. Чи міг він її побити, то вона не може стверджувати, бо не знає. Також суду показала, що в її присутності іноді були конфлікти між ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , проте конфліктів в ОСОБА_12 з ОСОБА_17 в її присутності ніколи не було. Показала суду, що ОСОБА_14 ніде не вчилася та не працювала, бо її мати ОСОБА_12 не пускала. Інна завжди повинна була працювати вдома, у них було велике господарство: корова, свині, і всю чоловічу роботу тягнула саме ОСОБА_14 . У день коли вона прийшла до них додому, то ОСОБА_14 теж була вдома і повідомила, що мати прихворіла.

Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що проживає в с. Семиполки Броварського району Київської області, а Інна є її племінницею. ОСОБА_14 та її мати ОСОБА_12 завжди випивали, вона їх просила пройти лікування від алкоголю, але останні відмовлялися. ОСОБА_14 ніде не працювала, не навчалася, хоча і хотіла поїхати вчитися в с. Козелець, щоб вчитися на ветеринара. Проте мати її не пустила на навчання. Інна повинна була завжди працювати вдома, у них було велике господарство, яке обходила ОСОБА_14 . З мамою ОСОБА_14 завжди сварилася, були між ними також і бійки. Знає, що ОСОБА_12 жила зі співмешканцем ОСОБА_19 , проте вона до них додому не приходила, коли він там проживав. Свідком обставин події вона не була.

У судовому засіданні за клопотанням прокурора були прослухані два звукозаписи судових засідань показань свідка сторони обвинувачення ОСОБА_9 , оскільки на час розгляду справи новим складом суду останній помер, про що прокурор надав підтверджуючі документи, а саме актовий запис про смерть № 55 від 23 квітня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні 10 квітня 2025 року попередньому складу суду показав, що проживав з ОСОБА_8 , а саме був її співмешканцем незадовго до події. Також із ними проживала донька ОСОБА_20 . Він ОСОБА_12 ніколи не бив. Проте між нею та її донькою виникали конфлікти. Показав, що 03 листопада 2024 року він ввечері повернувся з роботи і побачив, що ОСОБА_14 з ОСОБА_12 надворі на дивані побилися, зокрема, ОСОБА_14 завдала не менше чотирьох ударів кулаком ОСОБА_12 в живіт, збоку. За період з 03 по 11 листопада 2024 року, як ОСОБА_12 забрали до лікарні, остання з будинку не виходила, її ніхто у цей час не бив. Завдяки ОСОБА_21 доставили до лікарні.

Показання свідка ОСОБА_9 , надані 13 березня 2025 року попередньому складу суду про місце та обставини вчинення злочину, а саме те, що ОСОБА_22 била матір ОСОБА_23 на подвір`ї дерев`яною шваброю, суд не враховує як достовірні, оскільки свідок у той час вживав заборонені речовини, про що повідомив суд в подальшому.

Суд, по закінченні з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, поставив на обговорення питання чи бажають сторони доповнити судовий розгляд та чим саме. Будь-яких клопотань щодо доповнення судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Таким чином, слід зазначити, що судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною обвинувачення та захисту своїх процесуальних прав, в тому числі права відстоювати свою правову кваліфікацію і надавати докази на її обґрунтування та для повного і об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Посилання захисника на не підтвердження часу та місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 у своїх показах стверджує, що вона матір била 21 жовтня 2024 року саме в будинку, а не 03 листопада 2024 року на подвір`ї, суд враховує лише в частині, що потребує встановленню судом.

Так щодо часу та місця вчинення злочину то суд, допитавши безпосередньо обвинувачену в судовому засіданні, переглянувши відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_6 , яка підтвердила, що приблизно за день як мати їй 04 листопада 2024 року почала жалітися, вона завдала два удари кулаком останній в будинку на дивані. Тобто з у рахуванням зазначеного, а також висновку експерта ДСУ «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 09/588 від 09.01.2025, вчинення злочину відбулося напочатку листопада 2024 року, але не пізніше 03 листопада 2024 року. Місцем вчинення кримінального правопорушення суд визнає завдання ударів на дивані в будинку, оскільки свідок ОСОБА_9 у своїх показаннях неодноразово стверджував, що ОСОБА_14 побила матір саме на дивані, крім того, як на слідчому експерименті з ОСОБА_6 від 15 листопада 2024 року, так і безпосередньо в судовому засіданні обвинувачена вказала, що матір била два рази на дивані в будинку.

Щодо твердження захисника про недопустимість доказу протоколу слідчого експерименту, проведеного з ОСОБА_6 , оскільки затримання 15 листопада 2024 року останньої ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2024 року було визнано незаконним, суд не враховує. Так, дійсно ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2024 року затримання ОСОБА_6 було визнано незаконним, проте дана обставина не впливає на показання останньої, надані під час проведення із нею 15 листопада 2024 року слідчого експерименту, її показання суд визнає логічними та послідовними, підстав для сумніву суду не має. Крім того, слідчий суддя в резолютивній частині ухвали зазначив про те, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з 13 год. 10 хв. 15 листопада 2024 року.

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесного ушкодження свідчать про те, що саме обвинувачена нанесла удари потерпілій, від яких в подальшому настала смерть людини.

За таких обставин, дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Наведені у вироку докази є належними, допустимими, достовірними, узгоджуються між собою, є послідовними та достатніми для доведення винуватості обвинуваченої у вчиненні злочину.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволяють ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченої ОСОБА_6 .

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченої, яка зловживає спиртними напоями, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судима, інкримінований злочин вчинила під час іспитового строку, відтак суд вважає, що вона заслуговує покарання у виді позбавлення волі.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, відсутні.

Обставинами, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 відсутні, оскільки відсутні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.

Разом із цим, вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на строк 2 роки. Отже, ОСОБА_6 вчинила новий злочин протягом визначеного вироком суду іспитового строку.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 127/25037/17 (провадження № 51-4700км20), «у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку».

За вказаних обставин, остаточне покарання відносно ОСОБА_6 слід визначити із застосуванням положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у справі відсутній.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченої необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз.

Речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2023 року та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

На підставі ч. ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченої у межах цього кримінального провадження з 15 листопада 2024 року, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме: витрати на залучення експертів на загальну суму 4 482 (чотири тисячі чотириста вісімдесят дві) гривень 93 коп. (висновок від 14.02.2025 № СЕ-19/111-24/68054-БД на суму 3 672,91 грн; висновок від 13.02.2025 № СЕ-19/111-24/68051-БД на суму 810,02 грн) відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- піднігтьовий вміст з лівої та правої рук трупа ОСОБА_8 , зразок букального епітелію ОСОБА_8 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук трупа ОСОБА_8 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області, - знищити;

- дактилокарту ОСОБА_6 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження. залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1