Справа №: 343/1780/25
Провадження №: 1-кп/343/136/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/343/136/25 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

з участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Обвинувачений ОСОБА_3 21.06.2025 приблизно о 17 год. 30 хв., перебував у громадському місці, а саме в оглядовій кімнаті відділення екстреної медичної допомоги комунального некомерційного підприємства «Долинська багатопрофільна лікарня» Долинської міської ради, що за адресою: м. Долина, вул. Оксани Грицей, 15, куди був доставлений каретою швидкої медичної допомоги зі скаргами на болі в животі. Першочергову медичну допомогу надавали останньому чергові лікарі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В той момент безпричинно у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на вчинення хуліганських дій.

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно та з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у громадських місцях, усвідомлюючи, що його діями буде спричинено шкоду здоров`ю потерпілим, а також громадським інтересам, порушуючи робочий режим медичного персоналу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, безпричинного, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають лікарі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також медичні працівники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , почав висловлюватись в сторону лікаря ОСОБА_6 нецензурними словами та погрозами. В подальшому, не реагуючи на зауваження лікаря ОСОБА_7 , ОСОБА_3 наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки по правому передпліччі. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 схопив правою рукою за халат лікаря ОСОБА_6 та почав шарпати останнього. В подальшому, скориставшись моментом, коли ОСОБА_6 підходив до свого робочого столу, стоячи за спиною останнього, наніс йому декілька ударів правою ногою в область рук та тулубу.

Своїми хуліганськими діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме: синці з травматичним набряком м`яких тканин в ділянках лівого передпліччя у нижній третині, по зовнішній поверхні лівого кульшового суглоба, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 01.07.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю та суду пояснив, що 21.06.2025 в післяобідній час він перебував зі своєю знайомою в міському парку м.Долина, де розпивав спиртні напої. В якийсь момент, йому стало погано, різко заболів живіт. Його знайома ОСОБА_10 , викликала "швидку", яка доставила його у відділення екстренної медичної допомоги, де йому почали надавати першочергову медичну допомогу. Допомогу йому надавали двоє лікарів. Також коли них були ще інші медичні працівники. В зв`язку з тим, що він перебував у стані сп`яніння, він не розумів в повній мірі що робить. В якийсь момент він почав сваритись з медичними працівниками, висловлюючись в їх сторону нецензурною лайкою. Під час цього він махав руками та ногами, нанісши декілька ударів лікарям. Також він зловив одного з лікарів за халат та шарпав даного лікаря. Його заспокоювали троє медичних працівників. Після цього хтось з медичного персоналу викликав працівників поліції. Він розуміє, що перебуваючи в лікарні він вчинив неправильно, у вчиненому розкаюється, просить вибачення у потерпілого. Обіцяє, що це стане йому уроком на все життя, просить суворо його не карати.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати, свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він займає посаду лікаря хірурга в КНП "Долинська БПЛ" Долинської міської ради. 21.06.2025 він чергував згідно встановленого графіку. Після обіду в приймальний покій каретою швидкої медичної допомоги було доставлено молодого хлопця, як йому тепер відомо ОСОБА_3 , зі скаргами на болі в животі. Оглянувши разом з черговим лікарем ОСОБА_7 хворого , він почав робити відповідні записи. ОСОБА_3 , який підійшов до його столу , почав вести себе агресивно, висловлював погрози, нецензурно лаючись. Він намагався його заспокоїти та взявши за плечі відвів до тапчана. Коли він розвернувся, щоб іти до свого робочого столу, обвинувачений підбіг та копнув його ногою по сідницях та по правому стегні. Він захищаючись, підняв ліву руку. ОСОБА_3 наніс ще один удар по його лівій руці. Вони заспокоювали ОСОБА_3 та спільними зусиллями виштовхали його в коридор. Лікар ОСОБА_7 , по його проханню, викликав працівників поліції. Коли працівники поліції приїхали на виклик, обвинуваченого ОСОБА_3 уже не було, він втік з лікарні. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру у нього до обвинуваченого немає. Останній попросив у нього вибачення за свою поведінку. Вважає, що для ОСОБА_3 це стане уроком на все подальше життя. Просить суворо його не карати.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи , які вказані в обвинувальному акті, учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14),

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18), раніше несудимий (а.с.15), під спостереженням в лікаря-психіатра КНП "Долинська БПЛ" з приводу психічних захворюваня - не знаходиться (а.с.16).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 , передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових

кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, попросив вибачення у потерпілого , який просить суворо його не карати.

Обставин, які обтяжують покарання, під час досудового розслідування, згідно обвинувального акту не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, його щире каяття, наявність обставин, що пом`якшують покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком у відповідності до ст. 12 КК України, думку учасників кримінального провадження, особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 під час розгляду провадження у суді не обирався та клопотань про його обрання не поступало.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати - відсутні, речових доказів - немає.

Керуючись ст.ст.349,368,373, 374, 394 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого ОСОБА_3 .

Документи - копію огляду травматолога на 1 арк., після набрання вироком законної сили, зберігати в матеріалах кримінальної справи.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11