Справа № 138/3351/25
Провадження №:1-кс/138/925/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000255 від 16.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000255 від 16.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 15.11.2025 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло повідомлення від працівників Державної прикордонної служби України про те, що в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», розташованому за адресою: вул. Соборна, буд. 7, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив документи, які містять ознаки підробки, а саме витяг із наказу про надання відпустки № 96 від 14.11.2025 та довідку про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 .

За даним фактом 16.11.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

По прибуттю на місце події слідчо-оперативної групи 15 листопада 2025 року у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський-Отач», в ході проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, вилучено та поміщено до паперового конверту Національна поліція України, а саме: витяг із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідку про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 .

Також, дізнавачем 16.11.2025 винесено постанову про приєднання предметів до справи як речових доказів, а саме: витяг із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідки про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 .

У ході опитування ОСОБА_4 , згідно ст. 63 Конституції України від надання пояснень відмовився.

Крім того, 17.11.2025 до ФГ «ГАБАНЕЦЬ» було скеровано запит, з метою встановлення факту видачівитягу із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідки про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, які видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 , однак відповідь ще не надійшла.

Прокурор зазначає, що витяг із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідка про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 , являється предметами вчинення кримінального правопорушення, обставини якого доводяться у межах досудового розслідування.

За таких підстав, з метою збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вилучені 15.11.2025 у ході огляду місця події на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський-Отач» документи, а саме: витяг із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідку про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 .

Прокурор та ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явились. Прокурор подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила клопотання задовольнити. Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчий суддя встановив, що 16.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000255 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Вказані відомості внесені на підставі повідомлення від працівників Державної прикордонної служби України про те, що в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», розташованому за адресою: вул. Соборна, буд. 7, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив документи, які містять ознаки підробки, а саме витяг із наказу про надання відпустки № 96 від 14.11.2025 та довідку про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до повідомлення Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про виявлення кримінального правопорушення 15.11.2025 о 17 год. 30 хв. в Міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський» НОМЕР_2 прикордонного загону, під час прикордонного контролю осіб, які слідують на виїзд з України, в умовах мобілізації та введенням воєнного стану виявлено громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався перетнути державний кордон за документами про бронювання військовозобов`язаного, а саме: витяг з наказу про надання відпустки № 96 від 14.11.2025; довідка про підтвердження місця роботи вих № 96 від 14.11.2025 з 23.04.2024; резерв +. В ході проведення опитування п/н «СЗПН» спільно з представником ВБТЗ ПОРВ виникли сумніви щодо дійсності документів: під час воєнного стану за кордон прямує вперше; текст на документах нанесено поверх печаток; особа не орієнтується в порядку отримання документів; нервував на поставлені запитання та не міг відповісти на елементарні запитання щодо видачі даних документів; згідно БД «Ризик» та здійснивши взаємодію із директором ФГ «Габанець» ОСОБА_6 було встановлено, що останній її перетин ДКУ на виїзд з України 10.11.2025, тобто на момент оформлення та підписання документів на території України не перебувала.

В ході проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, працівниками поліції вилучено та поміщено до паперового конверту Національна поліція України, наступні дркументи: витяг із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідку про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 . Вказане підтверджується протоколом огляду місця події від 15.11.2025.

У ході опитування ОСОБА_4 , згідно ст. 63 Конституції України від надання пояснень відмовився.

Дізнавачем 16.11.2025 винесено постанову про приєднання предметів до справи як речових доказів, а саме: витягу із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідки про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 .

Також, 17.11.2025 до ФГ «ГАБАНЕЦЬ» дізнавачем було скеровано запит, з метою встановлення факту видачівитягу із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідки про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, які видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 , однак відповідь ще не надійшла.

Враховуючи викладене, прокурор довів, що вказані документи можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309 ч. 1 п. 9, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучені 15.11.2025 у ході огляду місця події у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський-Отач» документи, а саме: витяг із наказу про надання відпустки №96 від 14.11.2025 та довідку про підтвердження місця роботи вих. №96 від 14.11.2025, видані ФГ «Габанець» на ім`я ОСОБА_4 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору та ОСОБА_4 (вул. 8-го Березня, 26, смт Бердичів, Житомирська область).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1