В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000113 від 25.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ісаково Оргіївського району республіка Молдова, громадянки України, вдови, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07.07.2025 до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000113 від 25.06.2025.

Встановлено, що на початку травня 2025 року більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, у с. Оленівка Самарівського району Дніпропетровської області, на території старостинського округу № 7 Магдалинівської селищної ради, в межах берегової смуги р. Чаплинка, яка знаходиться напроти земельної ділянки з кадастровим № 122385300:02:003:0044 поряд з домоволодінням № 33а, що розташоване по вул. Центральній, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, з метою її самовільного використання у власних цілях, діючи всупереч вимогам ст. ст. 112, 113, 115, 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації передачі їй у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також в порушення ст. ст. 60, 61 Земельного Кодексу України, ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах, які є частиною водоохоронних зон, уздовж річок, навколо водойм та на островах, забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), садівництво та городництво, а також передбачений правовий порядок користування землями водного фонду, зокрема у порушення ст. 93 Водного кодексу України, якою визначено, що в межах зони санітарної охорони діє особливий режим використання земель, достовірно знаючи, що поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0044 знаходитися р. Чаплинка, під час сільськогосподарського обробітку вказаної земельної ділянки, а саме оранки, культивації та посіву, умисно вийшла за її межі, тим самим самовільно, зайняла земельну ділянку у межах лівого берегу р. Чаплинка загальною площею 0,8035 га, частина площі якої, а саме 0,6952 га є земельною ділянкою в охоронній зоні.

Тим самим ОСОБА_4 , самовільно зайняла земельну ділянку, у межах охоронної зони р. Чаплинка в с. Оленівка Самарівсвського району Дніпропетровської області на території старостинського округу № 7 Магдалинівської селищної ради площею 0,6952 га, яка перебуває в межах берегової смуги лівого берегу р. Чаплинка, яку використала у власних цілях, а саме в наслідок відповідного сільськогосподарського обробітку виростила сільськогосподарську культуру суданку.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земель в охоронних зонах.

Під час досудового слідства 30.06.2025 року між представником потерпілого Магдалинівської селищної ради ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно вищезазначеної угоди представник потерпілого Магдалинівської селищної ради ОСОБА_6 та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 197-1 КК України, узгоджено покарання та надана згода сторін на його призначення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій та представнику потерпілого Магдалинівської селищної ради ОСОБА_6 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілого просить вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання, зазначивши.

Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні також просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Вислухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченої, перевіривши вказану угоду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, угода може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вищевказаної угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст укладеної ними угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачена визнає себе винуватою, остання цілком розуміє свої права, визначені п. п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

При вирішенні питання про можливість затвердження угоди та призначення узгодженого угодою покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка визнає свою вину повністю, раніше не судима, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання останнього, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Оскільки умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи дані про особу винної, її відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді 1 рік позбавлення волі з її звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 374, 394, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 30 червня 2025 року, укладену між представником потерпілого Магдалинівської селищної ради ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000113 від 25.06.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: диск формату DVD-R з відеозаписом огляду місця події розміром 2 110 668 КБ - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили - не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1