Провадження № 1-кп/947/630/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про примусовий привід обвинуваченого)

27.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000824 від 21.06.2024 року у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про примусовий привід обвинуваченого, оскільки останній тривалий час не з`являється до суду, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином.

Захисник залишив вищезазначене клопотання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання про здійснення примусового приводу обвинуваченого, позицію захисника, який залишив вирішення цього питання на розсуд суду, дослідивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали, а також врахувавши поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а невинний не був обвинувачений чи засуджений.

Як передбачено статтею 28 КПК України, кримінальне провадження повинно бути здійснено у розумні строки, що є проявом гарантій права на справедливий суд, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом суду без поважних причин, суд відкладає судовий розгляд і має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.

За змістом статей 140143 КПК України, привід є процесуальним заходом забезпечення кримінального провадження, який полягає у примусовому доставленні особи до суду у разі, коли вона без поважних причин не з`явилася за викликом, попри належне повідомлення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів з метою збуту.

Згідно з даними судового провадження, обвинувачений раніше судимий, під час досудового розслідування до нього застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді було змінено на заставу. Після внесення застави обвинувачений був звільнений з-під варти, однак у подальшому вимоги ухвали суду не виконав, за місцем проживання не з`являвся, контрольні органи пробації його місцезнаходження не встановили, а виклики до суду систематично ігнорував.

Доказів, що обвинувачений мав поважні причини для неявки, суду не надано. Наявні у справі повідомлення про виклик, довідки канцелярії та відомості про вручення повістки свідчать, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, однак безпідставно ухиляється від прибуття.

Зазначені дії обвинуваченого свідчать про навмисне ухилення від участі у судовому процесі, що має характер зловживання процесуальними правами та суперечить принципам добросовісності сторін кримінального провадження (ч. 3 ст. 22 КПК України).

Верховний Суд у своїй постанові від 21.06.2021 року у справі № 523/11236/19 (провадження № 51-1515км21) роз`яснив, що неявка обвинуваченого без поважних причин, за умови належного повідомлення, дає суду достатні підстави для постановлення ухвали про привід, оскільки така поведінка перешкоджає ефективному здійсненню правосуддя.

Аналогічна позиція висловлена Касаційним кримінальним судом у постанові від 17.03.2022 року у справі № 234/4573/19 (провадження № 51-2623км22), де наголошено, що привід не є покаранням, а є процесуальним заходом, який застосовується для забезпечення належної участі обвинуваченого у судовому розгляді.

Беручи до уваги, що обвинувачений раніше вже перебував під вартою, вніс заставу та після звільнення фактично зник, що свідчить про реальний ризик його подальшого ухилення від суду, суд дійшов висновку про необхідність застосування приводу як пропорційного та необхідного процесуального заходу, спрямованого на забезпечення виконання обов`язків обвинуваченого та реалізацію засад безпосередності й безперервності судового розгляду (стаття 322 КПК України).

Такі дії суду узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої (справа Hermi v. Italy, § 62; Neumeister v. Austria, § 24) право обвинуваченого бути присутнім на розгляді справи кореспондує з його обов`язком з`являтися до суду, а держава має право вживати заходів для забезпечення його явки, якщо особа навмисно ухиляється від участі у процесі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що: обвинувачений належним чином повідомлений про судові засідання; не з`являється без поважних причин; вніс заставу та порушив покладені на нього обов`язки; існують обґрунтовані підстави вважати, що він ухиляється від суду.

У зв`язку з цим клопотання прокурора є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню, а привід обвинуваченого ОСОБА_4 - є необхідним, адекватним і співмірним процесуальним заходом, спрямованим на забезпечення належного та своєчасного судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000824 від 21.06.2024 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 28, 110, 135, 140-143, 314, 323, 309, 369-372, 392- 395 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Надати дозвіл на примусовий привід в судове засідання Київського районного суду м. Одеси, призначеного на 10:30 год., 27.11.2025 року обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.10.2021 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.302, ч.3 ст.303 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.307 КК України

Копію ухвали суду невідкладно скерувати на адресу Одеського районного Управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, для виконання та Київської окружної прокуратури м. Одеси, для контролю за виконанням.

У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 КПК України

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1