Провадження № 1-кп/638/2050/25
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Харків обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001269 від 06.07.2025 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб без визначення розміру застави. В обгрунтування клопотання прокурор послалася на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначила, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке передбачено покарання строком від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим є усі підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення відбування покарання буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 , з метою укриття чи введення в оману орган досудового розслідування може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, чи будь якими діями перешкоджати кримінальному провадженню. Також, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину може одноосібно або за допомогою інших осіб незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, експерта змінити свої покази. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Прокурор вважає, що обрання більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала подане клопотання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та зазначила, що можливо застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. Також, зазначила, що ризики, зазначені прокурором в клопотанні, не обгрунтовані, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Суд, заслухавши доводи прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб - до 18 вересня 2025 року включно, який в подальшому було продовжено судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати на час розгляду вказаного клопотання, що полягають у можливості ухилення від суду, впливу на свідків, з огляду на наступне.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинений злочин, може вдатися до відповідних дій.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд також враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують його особу, відсутність даних про наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у даному кримінальному правопорушенні, що свідчать про можливість ОСОБА_5 переховування від суду та не виконання ним процесуальних обов`язків. Крім того, свідки ще не допитані, тому існує ризик того, що обвинувачений буде мати можливість незаконно вплинути на свідків з метою зміни показань, що не сприятиме об`єктивному розгляду справи.

Стосовно ризиків, передбачених п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає, що наявність цих ризиків прокурором не доведено, а можливість вчинення обвинуваченим таких дій є припущенням, оскільки прокурором в судовому засіданні не зазначено, які саме речі та документи можуть бути знищені чи спотворені обвинуваченим, а також не конкретизовано, яким чином він може перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Суд вважає, що менш суворий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави обвинуваченому.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314-317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001269 від 06.07.2025 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто, з 05 листопада 2025 року до 03 січня 2026 року включно без права внесення застави.

Строк дії ухвали в частині продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 03 січня 2026 року включно.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження та направити Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» для відома і виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 05.11.2025 року.

Суддя ОСОБА_1