Справа № 191/4891/23
Провадження № 1-кп/191/380/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000706 від 06.08.2023 стосовно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до затримання не працював, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06.10.2011 Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75,104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-29.11.2011 Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4.ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вищим спеціалізованим судом України від 07.06.2012 вирок Криничанського районного суду від 29.11.2011 змінено та засуджено до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

-22.05.2013 Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-18.12.2013 Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.121, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі із урахування тримання під вартою з 29.11.2011 по 07.06.2012;

-21.05.2018 Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289, ч.1 ст.357, п.6 ч.2 ст.115, ст.70,72 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи засудженим 21.05.2018 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289, ч.1 ст.357, п.6 ч.2 ст.115, ст.70,72 КК України до 15 років позбавлення волі, прибув для відбуття покарання до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», будучи ознайомленим з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, Кримінального кодексу України, в тому числі зі змістом статті 391 КК України, на шлях виправлення не став та умисно, з метою порушення режиму відбування покарання, систематично вчиняв порушення встановлених порядків виконання покарання, за що має 120 дисциплінарних стягнень, з яких: 43 (сорок три) доган, 40 (сорок) суворих доган, 8 (вісім) попереджень, 28 (двадцять вісім) разів був поміщений до ДІЗО, та 1 раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ), що накладалося 14.09.2022 строком на 1 місяць, у зв`язку з чим відповідно до ст.133 Кримінально-виконавчого кодексу України ОСОБА_4 вважається злісним порушником режиму утримання як засуджений, який злісно не виконує законні вимоги адміністрації, та який протягом року вчинив більше шістьох порушень режиму відбування покарання, за кожне з яких постановою начальника установи накладені стягнення, які достроково не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Зокрема, 26.07.2023 приблизно о 13 годині 00 хвилин (більш точний час не встановлено) представником адміністрації установи виконання покарання - начальником відділення соціально-психологічної служби №19 Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , згідно виконання покладених на нього функціональних обов`язків, який діяв виключно в рамках своєї посадової інструкції та у відповідності до абзацу 13 пункту 1 розділу V «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (Рішення про розподіл засуджених по відділеннях соціально-психологічної служби (камерах) з урахуванням їх особистісних характеристик, залучення до праці, навчання в системі загальної та професійної освіти приймаються комісією з прийняття та розподілу засуджених), засудженому ОСОБА_4 повідомлено, що згідно наказу № 293/Аг-22 від 30.06.2022 «Про переведення засуджених з одного відділення соціально-психологічної служби до іншого відділення соціально-психологічної служби» він розподілений до відділення соціально-психологічної служби №19 Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», однак засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився в подальшому відбувати покарання у відділенні СПС №19.

Того ж дня о 13 годині 20 хвилин начальником відділення соціально-психологічної служби №19 Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» майором внутрішньої служби ОСОБА_6 , в присутності начальника відділення СПС №13 майора внутрішньої служби ОСОБА_7 та начальника відділення СПС №2 капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 , засудженому ОСОБА_4 повторно доведено в усній формі встановлені обов`язки, визначені абз.3 ч.3 ст.107 КВК України та абз. 2, 5 п.3 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, згідно яких засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами, виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, та доведено, що на нього може бути накладене стягнення згідно ст.132, 134 КВК України, на що засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився в подальшому відбувати покарання у відділенні соціально-психологічної служби №19 Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)».

Своїми діями засуджений ОСОБА_4 не виконав встановлені обов`язки, визначені абз.3 ч.3 ст. 107 КВК України та абз. 2, 5 п.3 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання, покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, згідно яких засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами, виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарання, особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, але пояснив, що відмовився в подальшому відбувати покарання саме у відділенні СПС №19, оскільки мав конфлікт з іншим засудженим, який перебував у цьому відділенні. Крім того, він не хотів вчиняти нові злочини, так як у відділенні СПС №19 засуджені займалися шахрайськими діями і якщо б він відмовився, то були б погані для нього наслідки.

Суд вважає, що крім формального визнання вини самим обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується показами свідків та дослідженими у ході судового розгляду письмовими доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що він є начальником відділення СПС №19, в якому обвинувачений ОСОБА_4 відбував покарання. В липні 2023 року ОСОБА_4 відмовився виконувати законну вимогу адміністрації установи, у зв`язку з чим йому було роз`яснено положення ст.391 КК України. Точно не пам`ятає, але, здається, ОСОБА_4 відмовлявся від чергування, між відділеннями його не переміщали;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником відділення СПС №2 в СВК-94. Обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання в СВК-94. В липні 2023 року після ДІЗО ОСОБА_4 відмовився слідувати до свого відділення СПС №19, причину відмови ОСОБА_4 він не пам`ятає. Також ОСОБА_4 відмовився від виконання робіт по чергуванню згідно з графіком, затвердженим начальником СВК-94. ОСОБА_4 було роз`яснено положення ст.391 КК України начальником відділенні СПС №19 ОСОБА_6 в його присутності та присутності начальника відділення ОСОБА_7 ;

-показаннями свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що він працював у СВК-94 до 01.01.2024. Обвинуваченого ОСОБА_4 бачить вдруге. Знає, шо ОСОБА_4 відбуває покарання в СВК-94. Точний дату та час не пам`ятає, однак він та ОСОБА_8 заходили до кабінету ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відмовився від виконання якихось робіт (точно він не пам`ятає), та ОСОБА_4 роз`яснювались положення ст.391 КК України;

-рапортом начальника відділення СПС №19 ОСОБА_9 від 26.07.2023, згідно з яким засуджений ОСОБА_4 відмовився перебувати у відділенні СПС №19, куди він був розподілений наказом начальника установи (т.2. а.с.11);

-рапортом начальника відділення СПС №13 ОСОБА_10 від 26.07.2023, згідно з яким засуджений ОСОБА_4 відмовився перебувати у відділенні СПС №19, куди він був розподілений наказом начальника установи (т.2. а.с.12);

-рапортом начальника відділення СПС №2 ОСОБА_11 від 26.07.2023, згідно з яким засуджений ОСОБА_4 відмовився перебувати у відділенні СПС №19, куди він був розподілений наказом начальника установи (т.2. а.с.13);

-актом, складеним начальниками відділень №19, №13, №2 від 26.07.2023 щодо відмови засудженого ОСОБА_4 від надання письмових пояснень за фактом невиконання законних вимог адміністрації установи (т.2. а.с.14);

-довідкою-бесідою начальника відділення СПС №19 ОСОБА_9 від 26.07.2023 із засудженим ОСОБА_4 за фактом його відмови надавати письмове пояснення стосовно невиконання законних вимог адміністрації установи (т.2. а.с.15);

-наказом начальника ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» від 30.06.2022 №293/Аг-22 про переведення засудженого ОСОБА_4 з відділення СПС №20 до відділення СПС №19 із подальшим працевлаштуванням (т.2 а.с.17);

-довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , відповідно до якої останній за період з 16.10.2018 по 09.06.2023 має 120 стягнень у вигляді попереджень, доган, суворих доган, неодноразових поміщень у ДІЗО, в тому числі за порушення розпорядку дня, нетактовну поведінку, порушення правил поведінки, перешкоджання обшукам, зберігання заборонених предметів тощо (т.2. а.с.39-41);

-медичною довідкою, наданою 26.07.2023 завідувачем медичної частини ДУ «Синельниківська ВК (№94)» ОСОБА_12 , відповідно до якої стан здоров`я засудженого ОСОБА_4 задовільний (т.2.а.с.43);

-матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_4 з відомостями про застосування до засудженого стягнень за порушення порядку відбування покарання (т.2 а.с.44-61);

-протоколом огляду речей та документів від 06.09.2023, згідно з яким оглянуто оптичний диск, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_4 від відбування покарання у відділенні СПС №19, та відеозаписом до нього (т.2. а.с.71,73).

Також на запит сторони захисту судом були отримані та оглянуті довідка про заохочення та стягнення на взятого під варту ОСОБА_4 , відповідно до якої за час перебування в ДУ «Дніпровська ПВ (№4)» ОСОБА_4 в період з 01.05.2024 по 06.06.2025 отримав 8 (вісім) доган за порушення встановленого порядку та зберігання заборонених предметів; а також довідка ДУ «Синельниківська ВК (№94)» від 17.04.2025, відповідно до якої засуджений ОСОБА_4 утримувався у відділенні СПС №19 в період з 30.06.2022 по 06.12.2023 та з 31.01.2024 по 14.02.2024.

Зазначені письмові докази сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження. Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.391 КК України, як злісна непокора вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого, згідно з якими він відмовився в подальшому відбувати покарання саме у відділенні СПС №19, оскільки мав конфлікт з іншим засудженим та не хотів вчиняти нові злочини, оскільки жодного належного їм доказу суду надано не було, вони не спростовують письмових матеріалів кримінального провадження та показань свідків, які судом були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Крім того, як вбачається з письмових матеріалів кримінального провадження та показань свідків, пояснювати причини відмови від виконання вимоги про повернення до відділення СПС №19 ОСОБА_4 відмовився, що спростовує пояснення обвинуваченого, які надані ним у суді, а також позицію захисника стосовно вчинення обвинуваченим злочину у стані крайньої необхідності.

Вказане суд оцінює як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та бажання обвинуваченого уникнути відповідальності, а позиція сторони захисту щодо вчинення обвинуваченим .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, раніше ОСОБА_4 неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, характеризується за місцем відбування покарання негативно, скоїв злочин під час відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах інкримінованого йому діяння, а саме у виді позбавлення волі.

Також суд враховує, що станом на дату ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.05.2018, за яким строк відбування покарання закінчується 30.08.2032.

Частиною 4 ст.71 КК України встановлено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено з урахуванням вироку Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.05.2018, за яким ОСОБА_4 відбуває покарання.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільні позови у справі не заявлялися.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.368 - 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.05.2018 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 09.10.2025.

Речовий доказ вилучений 06.09.2023 в ході огляду речей і документів оптичний диск CD-R 52х 700mb, на якому мається відеозапис за участі ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1