Провадження № 1-кп/727/466/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці, кримінальне провадження №0002919 від 21.08.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 19.08.2025 року, приблизно о 12 год 20 хв., за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, а саме кросплатформеного месенджеру «Telegram», через чат «BestPrise» незаконно придбав з метою збуту та незаконно з метою збуту зберігав при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, у великому розмірі - загальною масою 6,9778 гр. до моменту її вилучення працівниками Чернівецького РУП ГУНП о 12 год 09 хв. 21.08.2025 року в м. Чернівці, по вул. Котляревського 7 .

01 грудня 2025 року між прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_4 та обвинуваченим у присутності його захисника адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, сторони погодилися на призначення йому за вчинення цього кримінального правопорушення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла.

Також в угоді про визнання винуватості від 01 грудня 2025 року зазначені наслідки її укладення та затвердження, викладені в ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КК України.

У судовому засіданні 09 грудня 2025 року прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості від 01 грудня 2025 року та просили її затвердити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, її зміст, наслідки невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, надає згоду на призначення йому узгодженого цією угодою покарання .

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, має зареєстроване місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, звертався за спеціалізованою психіатричною медичною допомогою до лікаря психіатра, знаходився на стаціонарному лікуванні, однак, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 1300 від 05.09.2025 року, є осудним, відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, наявність обставин, які пом`якшують йому покарання: щире каяття, відсутність збитків та підстав вважати, що своєю злочинною діяльністю ОСОБА_5 встиг негативно вплинути на здоров`я населення, щирий жаль обвинуваченого з приводу скоєного, осуд ним своєї поведінки та готовність нести покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої її сторонами міри покарання. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України 21.08.2025 року.

Отже, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому в строк відбування ним покарання попереднє ув`язнення з розрахунку день за день з 21.08.2025 року до набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, обраний ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівці від 22.08.2025 року та продовжений ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 листопада 2025 року, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, як такий, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на наведене, оскільки покарання обвинуваченому суд призначає з конфіскацією належного йому на праві приватної власності майна, крім житла, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 25.08.2025 року на мобільний телефон обвинуваченого марки «Samsung» (а.к.п.31), не підлягає скасуванню, оскільки є способом забезпечення виконання вироку. В іншій частині цей арешт слід скасувати.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого на підставі ст.124 КПК України, питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.65, 69, 72 КК України, ст.ст. 373-374, 376, 468-470, 472, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 грудня 2025 року, укладену прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002919 від 21.08.2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності, крім житла.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 21.08.2025 року, зарахувавши у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з моменту затримання - 21.08.2025 року до набрання даним вироком законної сили з врахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді триманння під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні №0002919 від 21.08.2025 року в загальному їх розмірі 19 001 грн 50 коп. ( а.к.п. 36, 49).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 25.08.2025 року на зіп-пакет з невідомою речовиною, що упаковано до сейф-пакету № CRI1084918, згорток з невідомою речовиною, що упаковано до сейф-пакету № CRI1084923, змив з поверхні упакування та з поверхні зіп-пакету, що упаковано до паперового конверту, первинне упакування і ТТН, що запаковані до сейф-пакету № PSP3225406 (а.к.п. 31).

Речові докази:

амфетамін масою 0,1520 г, який здано на зберігання до ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області (а.к.п. 41-42, 44) - знищити.

амфетамін масою 6,8258 г, який здано на зберігання до ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області (а.к.п.54-55, 57) - знищити;

мобільний телефон «Samsung SM-A057G/DSN», упакований до сейф-пакету № CRI1085058, який здано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області (а.к.п. 76-78) конфіскувати в дохід держави з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна обвинуваченого ( постанова про визнання речовим доказом (а.к.п.76-78), квитанція про отримання речового доказу на зберігання (а.к.п.78);

первинне упакування «Нова пошта» та джинси синього кольору, запаковані до сейф-пакету № PSP3240126, здані до кімнати зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області (а.к.п. 83-85) - повернути за належністю обвинуваченому;

об`єкти дослідження судової молекулярної-експертизи, упаковані до сейф-пакетів №№ 6622226, 6622227 та здані до кімнати зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області - знищити. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1