Провадження №: 1-кс/755/3841/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 19.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000860 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, зі скаргою на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 19.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000860 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Скарга мотивована тим, що на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, якою задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано посадових осіб Дніпровського УП ГУНП в м. Києві розпочати розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Кримінальне провадження № 0000860 від 08.09.2025 року знаходилося у провадженні відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.

Дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 19.09.2025 року прийнято рішення про закриття вказаного вище кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.

Вказав, що під час досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих дій, не досліджено всі обставини кримінального провадження № 0000860, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення по даній справі.

ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні №0000860.

При проведенні досудового розслідування не були встановлені та допитані свідки, не допитано потерпілого, не встановлені інші обставини, які можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення, а тому постанову про закриття кримінального провадження дізнавачем було винесено передчасно та незаконно.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Разом з цим, ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд скарги за його відсутності. Тож, слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

Як вбачається зі скарги та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000860 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, Дніпровським УП ГУНП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Постановою дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 19.09.2025 року кримінальне провадження № 0000860 від 08.09.2025року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

Статтею 24 Кримінального процесуального кодексу України законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження являється формою закінчення досудового розслідування, за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, в свою чергу прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у своїй сукупності.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, згідно вимог ч. 1 ст. 92 цього ж Кодексу покладається саме на слідчого та прокурора.

При цьому, постанова про закриття кримінального провадження №0000860 від 08.09.2025 року не обґрунтована на підставі яких саме проведених слідчих дій дізнавач дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, у зв`язку з чим висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України заява №4494/07 від 7 листопада 2013 року у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом скасування постанови дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 19.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000860 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

З цих підстав слідчий суддя, керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України,

постановив

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 19.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000860 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - задовольнити.

Постанову дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 19.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000860 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя: