Справа № 739/2361/25
Провадження № 1-кс/739/617/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського РВ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме - мобільний телефон марки Apple IMEI 1) НОМЕР_1 IMEI 2) НОМЕР_2 , протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №505443 та транспортний засіб «Nissan Х-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вилучені в ході обшуку, проведеного 06 та 07 листопада 2025 року за місцем проживання ОСОБА_5 .

Своє клопотання мотивує тим, що у провадженні слідчого відділення Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000489 від 06 листопада 2025 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 листопада 2025 року о 19 год. 29 хв., під час вільного патрулювання території м. Новгород-Сіверський, на розі вулиць Івана Богуна та Алексєєва, відповідно до пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з порушенням п. 9.4 «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, інспектором СРПП Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області майором поліції ОСОБА_7 та поліцейським СРПП Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області капрал поліції ОСОБА_8 було зупинено автомобіль марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому він,перебуваючи за кермом автомобіля Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_3 , раптово без попередження почав різкий рух автомобілем вперед з наданням прискорення в швидкості, біля якого перебував поліцейський ОСОБА_7 . У результаті протиправних дій ОСОБА_5 інспектор сектору реагування патрульної поліції Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_7 впав на асфальтобетонне покриття, отримавши тілесні ушкодження у вигляді забою зовнішньої поверхні середньої третини правого стегна із гематомою та осадненням, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

07 листопада 2025 року в ході проведеного невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Apple IMEI 1) НОМЕР_1 IMEI 2) НОМЕР_2 , протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №505443 та транспортний засіб «Nissan Х-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Дані речі та транспортний засіб постановою слідчого визнано речовими доказами. У подальшому, згідно доводів слідчого, вони необхідні для проведення призначених у кримінальному провадженні експертиз, у зв`язку з чим слідчий, з метою збереження вказаних речових доказів, просить накласти на них арешт.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту на майно підтримав та просив його задовольнити, при цьому вказав, що транспортний засіб є знаряддям злочину, на телефоні могли зберегтися відеозаписи події злочину, при цьому щодо протоколу про адміністративне правопорушення вказав, що не наполягає на накладенні на нього арешту. Також підтвердив, що слідчим суддею 07 листопада 2025 року було відмовлено в задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, який проводився без ухвали слідчого судді, але зазначив, що на даний час подано повторне клопотання про надання такого дозволу.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні висловився проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні також висловився проти задоволення клопотання, зазначив, що обшук, в ході якого вилучено зазначені в клопотанні речі, проводився без ухвали слідчого судді, 07 листопада 2025 року слідчий суддя відмовив у наданні дозволу на проведення цього обшуку, що має наслідком недопустимість всіх отриманих в ході обшуку доказів, які в порядку статті 255 КПК України мають бути знищені. Твердження про подання повторного клопотання з метою отримання дозволу на проведення обшуку вважає маніпуляцією сторони обвинувачення, оскільки для обшуків, які вже проведено, такої можливості процесуальним законодавством не передбачено.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання та наявні в них докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено, у провадженні слідчого відділення Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000489 від 06 листопада 2025 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 КК України.

В рамках даного провадження 07 листопада 2025 року, до постановлення слідчим суддею відповідної ухвали, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ,в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Apple IMEI 1) НОМЕР_1 IMEI 2) НОМЕР_2 , протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №505443 та транспортний засіб «Nissan Х-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 07 листопада 2025 року вказані вище речі та транспортний засіб визнано речовими доказами.

07 листопада 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення вказаного вище обшуку.

Того ж дня ухвалою слідчого судді у задоволенні клопотання про надання дозволу на обшук житла та іншого володіння ОСОБА_5 було відмовлено.

Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно частини першої статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом наведених вище положень процесуального законодавства арешт на майно, визнане речовим доказом, допускається лише у разі, якщо воно має значення для кримінального провадження як доказ, було отримане у передбаченому КПК України порядку і на підставі такого доказу слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд можуть встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно частини третьої статті 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 86 КПК України передбачено, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, якщо доказ є недопустимим згідно положень кримінального процесуального законодавства, на нього не може бути накладено арешт, оскільки такий доказ не може використовуватися для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також для прийняття процесуальних рішень.

Враховуючи той факт, що обшук, в ході якого були вилучені речі, про накладення арешту на які внесено клопотання, проводився без ухвали слідчого судді, а після його проведення слідчим суддею в наданні дозволу на проведення цього обшуку було відмовлено всі речі, вилучені під час такого обшуку, є недопустимими доказами, що прямо передбаченого кримінальним процесуальним законодавством України. Відповідно на них не може бути накладено арешт.

З приводу доводів прокурора та слідчого про подання повторного клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, який був проведений без ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає, що доказів внесення відповідного повторного клопотання матеріали справи, надані слідчому судді, не містять. Наявний в матеріалах клопотання чек про надання поштових послуг не дає можливості встановити зміст відповідного відправлення. До того ж сам по собі факт подання повторно клопотання не може свідчити про законність проведеного обшуку, у наданні дозволу на проведення якого слідчим суддею відмовлено.

За таких обставин у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись статями 131, 132, 170-173, 175, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського РВ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000489 - відмовити.

Копії ухвали вручити учасника кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна, відносно якого внесено клопотання, у вказаний строк з моменту вручення йому копії, безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 00 хв. 14 листопада 2025 року.