Справа № 642/7625/14
Провадження №1-КП/639/38/26
УХВАЛА

за наслідками розгляду заяви про відвід колегії суддів

12 січня 2026 року м. Харків

Колегія суддів Новобаварського районного суду м. Харкова у складі: головуючого - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 (у режимі відеоконференції),

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0006960 від 27.12.2013 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а :

На розгляді в ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває вищезазначене кримінальне провадження №0006960 від 27.12.2013 за обвинуваченням ОСОБА_6 за п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

12.01.2026 обвинуваченим ОСОБА_6 через канцелярію суду було подано заяву про відвід колегії суддів.

В обґрунтування заявленого відводу обвинувачений ОСОБА_6 посилався на те, що з моменту призначення справи до розгляду ІНФОРМАЦІЯ_3 :

1) Здійснювалось порушення мовної засади кримінального провадження (судом досліджувались письмові докази, складені не українською мовою, а також переймались на себе функції перекладача, оскільки суд самостійно здійснював переклад таких документів на українську мову);

2) Спочатку клопотання про надання стороні захисту тимчасових доступів залишались без задоволення;

3) В подальшому судом вчинялись дії щодо залучення обвинуваченому безоплатного захисника, за наявності обраного обвинуваченим захисника, адвоката ОСОБА_7 ;

4) Клопотання про очевидну недопустимість доказів, які були подані стороною захисту були залишені без належного розгляду і винесення письмових рішень за результатом їх розгляду;

5) Неодноразово було відмовлено в задоволенні клопотань про зупинення розгляду кримінального провадження.

Подальші дії суду щодо лише часткового задоволення клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до відомостей із ЄРДР, на переконання обвинуваченого, взагалі не ґрунтуються на вимогах законодавства і фактично обмежують передбачене ч. 1 ст. 20 КПК України право на захист обвинуваченого, яке полягає зокрема у можливості реалізувати інші права, передбачені КПК України, в тому числі право на ознайомлення із відомостями, які містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування, яке закріплене ч. 3 ст. 290 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав заявлений обвинуваченим ОСОБА_6 відвід колегії суддів, посилаючись на те, що, на переконання сторони захисту, судовою колегією безпідставно було лише частково задоволено клопотання про надання тимчасового доступу до відомостей, які містяться у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Прокурор, потерпіла та її представник

Прокурор ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_8 та її представник - адвоката ОСОБА_9 вважали, що підстави відводу судової колегії, зокрема і обставини, які б свідчили про її неупередженість при розгляді кримінального провадження відсутні, а доводи заявленого стороною захисту відводу єнеобґрунтованим.

Вислухавши осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, перевіривши доводи заявленого відводу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Фактично заявлений колегії суддів відвід зводився до незгоди сторони захисту з діями та прийнятими колегією суддів під час розгляду кримінального провадження рішеннями:

- ухвалою суду від 10.12.2025, якою клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до документів було задоволено частково. Надано захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 тимчасовий доступ до інформації з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0006960 від 27.12.2013, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме в частині часу внесення відомостей до ЄРДР 27.12.2013 у кримінальному провадженні №0006960. В задоволенні інших вимог клопотання було відмовлено;

- ухвалами про відмову у задоволенні неодноразових клопотань сторони захисту про зупинення судового провадження по кримінальному провадженню.

Водночас сама лише незгода сторони кримінального провадження з ухваленими рішеннями не може свідчити про упередженість суду.

При цьому варто зауважити, що, приймаючи відповідні процесуальні рішення, суд керувався нормами КПК України та навів мотиви їх прийняття, надавши оцінку доводам сторони захисту.

Щодо залучення обвинуваченому безоплатного захисника ухвалою суду від 08.08.2025, то відповідне рішення було спрямоване на забезпечення права на захист обвинуваченого та обумовлене процесуальною поведінкою обвинуваченого та його захисників, про що зазначено в ухвалі суду від 15.10.2025.

Крім того необхідно відзначити, що фактично судом одразу після явки захисника ОСОБА_7 в судове засідання було допущено останнього до участі у справі, а з захисником, призначеним ІНФОРМАЦІЯ_5 з надання безоплатної правничої допомоги, розгляд справи не здійснювався.

Також безпідставними є і доводи, викладені в письмовій заяві обвинуваченого про відвід колегії суддів, про начебто порушення судом мовної засади та безпідставне ігнорування і неналежний розгляд клопотань сторони захисту про очевидну недопустимість доказів.

Так, щодо поданих стороною захисту клопотань про, на її думку, очевидну недопустимість доказів, то вони були вислухані колегією суддів, та, з огляду на те, що вони не містили обґрунтування, що відповідні докази були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, зокрема передбачені ч. 2 ст. 87 КПК України, у задоволенні клопотань про припинення їх дослідження було відмовлено, прийнято рішення надати оцінку щодо допустимості/недопустимості цих доказів у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження, що відповідає вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 89 КПК України.

Оголошення ж головуючим змісту висновків експертиз українською мовою суперечить доводам самого заявленого відводу про начебто порушення судом мовної засади кримінального провадження. Крім того про бажання такого формату дослідження висновків експертиз зазначив сам обвинувачений ОСОБА_6 , відповідаючи на запитання головуючого.

З огляду на викладене, доводи заявленого обвинуваченим ОСОБА_6 відводу є надуманими, безпідставними, зводяться до незгоди з процесуальними рішенням та діями суду, але не свідчать про наявність сумнівів у неупередженості колегії суддів, а тому у задоволенні заявленого відводу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід колегії суддів ІНФОРМАЦІЯ_6 від участі у розгляді кримінального провадження №0006960 від 27.12.2013 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3