Номер провадження 1-кс/754/3476/25
У Х В А Л А

Іменем України

21 жовтня 2025 року Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого неофіційно, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002366 від 16.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 погоджене з прокурором Днснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0002366 від 16.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що строк запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою закінчується 30.10.2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, існують обгрунтовані ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують реальні ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що 15.08.2025, приблизно о 12 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 26, на паркувальному майданчику, ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив у словесний конфлікт з раніше знайомим ОСОБА_8 , у ході розвитку якого у ОСОБА_6 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Так, у вказані дату й час, перебуваючи на вказаному паркувальному майданчику, за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, буд. 26, біля приміщення охорони, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 наніс своєю правою рукою, стисненою в кулак один удар у ліву частину обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: розлитий синець у лівій виличній ділянці із переходом на ліву щочну ділянку, синець на лівій вушній раковині, крововиливи у м`які тканини голови у лівій та правій лобних ділянках, субдуральний крововилив над правою півкулею головного мозку, субарахноїдальні крововиливи та крововиливи у речовину головного мозку. Усі тілесні ушкодження в області голови у своїй сукупності утворюють комплекс внутрішньо-черепної травми та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В подальшому від отриманих тілесних ушкоджень в приміщенні КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», настала смерть ОСОБА_8 , о 06 год. 13 хв. 16.08.2025. від внутрішньо-черепної травми із крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка виникла за ротаційно-кавітаційним механізмом внаслідок удару тупого предмету (рука стиснута в кулак) в ліву половину обличчя при не фіксованій голові.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні №0002366 від 16.08.2025, наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 15.08.2025; протоколом огляду місця події від 15.08.2025; протоколом огляду місця події від 15.08.2025; протоколом огляду місця події від 15.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 19.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 19.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.08.2025; протоколом огляду відеозапису від 25.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; висновок експерта № 022-178-2005-2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 30.08.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 30.08.2025; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими доказами у всій їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2025 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 год. 10 хв. 30.10.2025.

20.10.2025 постановою виконувача обов`язків керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 30.11.2025.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не виявляється можливим у зв`язку зі складністю кримінального провадження, в якому необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-медичних експертиз щодо механізму спричинення тяжкого тілесного ушкодження проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 (08.09.2025); змивів речовин бурого кольору з місця події (один фрагмент тканини, один полімерний пакет білого кольору; здійснення детального аналізу вилученої за результатами проведення тимчасового доступу до речей і документів інформації про абонентські з`єднання абонентів, отриманням інформацію від установ, до яких направлялись запити (в порядку ст. 93 КПК України) щодо отримання інформації, котра має значення для кримінального провадження; за результатами проведених судових експертиз, визначити остаточну правову кваліфікацію кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні; здійснити відкриття матеріалів у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 290 КПК України.

Підозрюваний заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою, свої заперечення надав у письмовому вигляд, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає, що підозра необґрунтована, що підтверджується показами свідків, зазначив, що немає наміру ухилятися від слідства та суду.

Захисник заперечував проти продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту. У разі якщо слідчий суддя прийде до висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістомст.177КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення,а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний,обвинувачений,засуджений може здійснити такі дії:1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Так, СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002366 від 16.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

30.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2025 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 год. 10 хв. 30.10.2025.

20.10.2025 постановою виконувача обов`язків керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 30.11.2025.

Слідчий у клопотання зазначаєнаявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: те, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Так, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 197 КПК України).

При цьому клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей,зазначених у статті 184цього Кодексу,повинно містити: 1)виклад обставин,які свідчать про те,що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , та його можливу причетність до вчинення кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 15.08.2025; протоколом огляду місця події від 15.08.2025; протоколом огляду місця події від 15.08.2025; протоколом огляду місця події від 15.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 19.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 19.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.08.2025; протоколом огляду відеозапису від 25.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 29.08.2025; висновок експерта № 022-178-2005-2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 30.08.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 30.08.2025; речовими доказами у кримінальному провадженні; іншими доказами у всій їх сукупності.

Відтак, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також прокурор у судовому засіданні довів існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжкими кримінальними правопорушенням, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду.

Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не зменшився.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. Указане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного, відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Також підозрюваний особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь. За таких обставин ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики, визначені ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2025, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що дає підстави продовжити строк запобіжного заходу для стримування таких ризиків.

Крім цього, прокурор довів, що закінчити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності належного проведення ряду слідчих дій направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Так, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків слідчий суддя вважає безпідставними та недоведеними у судовому засіданні.

При цьому жодний інший більш м`який запобіжний захід не зможе перешкодити підозрюваному вчинити дії з метою переховування від слідства чи впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2025. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому слідча суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так само слідча суддяз урахуванням п.2ч.4ст.183КПК України не вбачає підстав для визначення підозрюваному альтернативного видузапобіжного заходуу видізастави,оскільки кримінальне правопорушення,у вчиненніякого підозрюється ОСОБА_6 , є злочином, який спричинив загибель людини.

Така позиція слідчої судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 197, 199, 205, 309, 369-372,376, 379, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час досудового розслідування укримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002366 від 16.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити повністю.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосований до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 год. 10 хв. 30.11.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1