КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/187/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскільки складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України, обмежується складанням і оголошенням його резолютивної частини, повний текст якого буде оголошений 19 січня 2026 року о 13.05 год.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року, залишено без розгляду, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 11-сс/824/187/2026

ЄУН: 760/30855/24 Суддя у І інстанції: ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у нерозгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду. Водночас ОСОБА_6 , посилаючись на положення ч. 7 ст. 115 КПК України, зазначає, що строк оскарження не пропущений, оскільки він не отримував ухвалу, хоча просив направити її на поштову адресу, разом з тим, просить поновити строк оскарження.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відповідно є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

На думку апелянта, ухвала слідчого судді прийнята незаконним складом суду, сформованого в порушення правил п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України щодо черговості і ч. 3 ст. 35 КПК України. Судове провадження здійснено за його відсутності, він належним чином не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Окрім того, як наголошує апелянт, прийняте рішення взагалі суперечить вимогам КПК України, оскільки залишення скарги без розгляду не передбачено кримінальним процесуальним законом. Слідчий суддя при розгляді скарги не може виходити за межі своїх повноважень і перебирати на себе повноваження слідчого чи прокурора.

Апелянт зазначає, що в матеріалах судового провадження відсутні судові рішення щодо отримання тимчасового доступу до інших матеріалів судових проваджень, на які посилається слідчий суддя, і докази того, що ці справи мають однакові вимоги із клопотаннями, бездіяльність у розгляді яких оскаржується в даному судовому провадженні, а імперативні вимоги п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України покладають конкретні обов`язки на слідчого суддю забезпечувати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Апелянт вважає, що межі дискреції слідчого судді під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора в межах досудового розслідування не дають права слідчому судді втручатись в дискреційні повноваження слідчого, прокурора в межах досудового розслідування, оскільки до повноважень слідчого судді належить лише здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, на думку ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в будь-якому випадку підлягає скасуванню, оскільки прийняте рішення суперечить вимогам КПК України.

Учасники апеляційного розгляду повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явились. Будь-яких клопотань та заяв не подавали. ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, про що міститься клопотання в апеляційній скарзі, на зв`язок не вийшов.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 405, п. 1 ч. 6 ст. 336 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів доходить такого висновку.

З матеріалів справи встановлено, що до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді клопотання №0000409-SOP-VYH-01-02-10 від 7 серпня 2024 року, поданого у порядку ст. 220 КПК України.

Слідчим суддею на стадії вирішення питання про відкриття провадження за поданою скаргою 30 червня 2025 року прийнято рішення про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, про що постановлена ухвала, на яку на даний час ОСОБА_6 подані апеляційні скарги, які містять у собі клопотання про поновлення строку.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження встановлено, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує. 1 липня 2025 року в електронний кабінет ОСОБА_6 , про що було заявлено клопотання у скарзі, поданій до слідчого судді, так і іншим учасникам, а саме, адвокату ОСОБА_8 та Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва направлена копія оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Таким чином, для ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 30 червня 2025року розпочинається з дня отримання копії ухвали - 1 липня 2025 року та закінчується з урахуванням положень ст.. 115 КПК України - 7 липня 2025 року.

З матеріалів справи встановлено, що перша апеляційна скарга ОСОБА_6 направлена електронною поштою 7 липня 2025 року, тобто, у передбачений законом строк.

Інші апеляційні скарги, хоча і надіслані на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 1 жовтня 2025 року, проте, фактично є доповненням до поданої апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Що стосується доводів апеляційних скарг, то колегія суддів враховує таке.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року, в якому ОСОБА_6 визнаний потерпілим. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою на не розгляд прокурором ОСОБА_7 поданого в порядку ст. 220 КПК України клопотання та просив зобов`язати прокурора ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути відповідно до вимог ст.220 КПК України подане клопотання №0000409-SOP-VYH-01-02-10 від 7 серпня 2024 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що він звернувся до уповноважених осіб про надання йому належним чином оформленого витягу з ЄРДР, матеріалів щодо групи прокурорів, слідчих, детективів тощо, проведення допитів, тимчасового доступу тощо, ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у даному кп.

Приймаючи рішення про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, слідчий суддя обґрунтував оскаржувану ухвалу тим, що за період з 1 серпня 2024 року по 28 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано та розподілено 3383 скарги ОСОБА_6 , поданих на бездіяльність прокурорів ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подані скарги за своїм змістом є майже ідентичними, стосуються бездіяльності прокурорів, які полягають, на думку скаржника, у не розгляді поданих ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0000409 клопотань. Проаналізувавши наявні обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що подання ОСОБА_6 надмірної кількості однотипних скарг на бездіяльність різних прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва протягом короткого терміну відповідає усім ознакам сутяжництва, як форми зловживання процесуальними правами.

Окрім того, слідчий суддя зазначив про те, що задоволення скарг ОСОБА_6 може призвести до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави фактично на розгляд та надання відповідей на тисячі клопотань однакового змісту в межах одного кримінального провадження та, відповідно, до браку часу для концентрації зусиль на розслідуванні дійсно суспільно небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень.

Слідчим суддею враховано, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к), і в цьому контексті ІНФОРМАЦІЯ_4 вказав, що повторне звернення до ІНФОРМАЦІЯ_5 тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату Конституційного Суду України від 9 липня 2018 року № 213-1(І)/2018), слідчий суддя залишив скаргу без розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та враховує таке.

З письмових пояснень прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , який входить у групу прокурорів у даному кримінальному провадженню встановлено, що на адресу окружної прокуратури від ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_10 надходять численні клопотання про здійснення певних слідчих дій. Аналізом клопотань встановлена їх тотожність, змінюються тільки вихідний номер клопотання, адресат (ПІБ прокурора, який входить до групи прокурорів у цьому провадженні). Ці клопотання ОСОБА_6 формує та надсилає без участі людини за допомогою технічних засобів (бот, спеціальне програмне забезпечення). Розглядаючи вказані клопотання, прокурором особисто вживаються заходи, зокрема, витребування інформації з НБУ, ВГВФО, скерування до суду та розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів, а також виклик та допит зазначених у клопотаннях осіб. Також стороною обвинувачення за клопотаннями ОСОБА_6 та його представника надавались витяги з ЄРДР, постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні. З метою розгляду клопотань потерпілого прокурором надаються відповідні вказівки органу досудового розслідування, які останнім розглянуті в межах компетенції. Окрім того, прокурор зазначив про те, що наразі в прокуратурі перебувають на реєстрації та подальшого розгляду вже більше 11 тисяч аналогічних клопотань ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_10 . За період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року до окружної прокуратури надійшло 16216 клопотань, і всі вони розглянуті. Також прокурор вказав, що у місцевому суді на розгляді перебуває велика кількість скарг ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_10 на бездіяльність слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні. З огляду на викладене і те, що прокурорами та слідчими клопотання ОСОБА_6 та його представника розглянуті, просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг.

До цих пояснень прокурор долучив копію довідки про кількість звернень ОСОБА_6 за період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року.

Окрім того, за змістом поданої ОСОБА_6 скарги до місцевого суду, встановлено, що ним подавались клопотання в цілому на адресу прокуратури, однак, він почав подавати клопотання на ім`я кожного прокурора, який входить у групу прокурорів, та слідчого.

За встановлених обставин колегія суддів приймає до уваги висновок Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений в ухвалі від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к, у відповідності до якого Суд констатував, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

У чинній редакції КПК України визначено три випадки, які можуть визнаватися зловживанням процесуальними правами у кримінальному провадженні:

1) заявлення повторного відводу з метою затягування кримінального провадження (ч. 4 ст. 81 КПК України);

2) посилання на технічну неможливість участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку з метою затягування судового розгляду справи (абз. 3 ч. 6 ст. 336 КПК України);

3) порушення розумних строків проголошення вступної промови стороною обвинувачення та/або стороною захисту з метою затягування судового розгляду справи (абз. 5 ч. 1 ст. 349 КПК України).

З аналізу наведених норм, на думку колегії суддів, слідує, що зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це з метою, яка не співпадає із завданням кримінального процесу, що можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом, а тому, з огляду на кількість поданих однотипних клопотань, які адресовані кожному з прокурорів, які входять у групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, та подальше оскарження бездіяльності кожного прокурора, яка полягає у нерозгляді кожного клопотання окремо, колегія суддів погоджується з висновком, викладеним в оскаржуваній ухвалі, що на даному етапі кримінального провадження ОСОБА_6 зловживає своїми процесуальними правами потерпілого.

Щодо доводів апелянта про те, що ухвала слідчого судді прийнята незаконним складом суду, сформованим в порушення правил п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України щодо черговості і ч. 3 ст. 35 КПК України - щодо хронологічності надходження його скарги до суду, а також ухвалена не судом у складі слідчого судді, на думку колегії суддів, є непереконливими.

З матеріалів судового провадження встановлено, що згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 травня 2025 року визначено головуючого суддю - ОСОБА_1 , якою і постановлено оскаржуване рішення.

Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, і саме на слідчого суддю КПК України (у т.ч. положеннями Глави 26) покладено відповідні права та обов`язки, а також встановлені строк та порядок розгляду поданих на стадії досудового розслідування кримінального провадження клопотань та скарг. Окрім того, положеннями ст. 304 та 307 КПК України регламентується, які рішення може постановити саме слідчий суддя.

Також колегія суддів враховує, що слідчим суддею оскаржувана ухвала винесена на стадії вирішення питання відкриття провадження за поданою ОСОБА_6 скаргою, що не передбачає виклик і повідомлення особи, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду такої скарги, оскільки скарга по суті не розглядається.

За встановлених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а, відтак, апеляційні скарги ОСОБА_6 не підлягають до задоволення.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що скарга ОСОБА_6 до місцевого суду містить образливі, неетичні вислови на адресу суду (суддів), працівників суду, прокурорів, слідчих тощо, що є неприйнятним та також вказує на зловживання правами особою, яка подала скаргу.

Великою Палатою Верховного Суду (справи № 199/6713/14-ц, № 9901/34/19, № 9901/324/19), сформульований висновок, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Загальними вимогами до мови документа є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет.

Положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, за змістом ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

Таким чином, образливі та лайливі слова, зокрема, для надання характеристик учасникам справи (слідчим, прокурорам), суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Ураховуючи викладене, на переконання колегії суддів, скарга, зі змісту якої убачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятною, що не суперечить практиці Верховного Суду (справа № 264/6844/20, справа № 991/113/23).

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що слідчим суддею постановлено обґрунтоване рішення про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, і підстави для її скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 червня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року, залишено без розгляду, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4