ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 447/1547/17

провадження № 51-3471км24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворів Львівської обл., жителя АДРЕСА_1на ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року.

Обставини справи

1. Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2023 року ОСОБА_7 засуджено:

за частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (КК) до обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки. На підставі статей 49, 74 КК його звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

за частиною 5 статті 191 КК до позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю на державних чи комунальних підприємствах, установах чи організаціях пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціямина строк 3 роки з конфіскацією майна.

2. Суд визнав доведеним, що він на посаді виконуючого обов`язки директора Роздільського державного гірничо-хімічного підприємства «Сірка» (далі - Підприємство) у період з вересня по жовтень 2013 року підписав Акт технічного стану трансформатора силового ТРДН, а також лист до Агентства державного майна України (далі - Агентство), в які на обґрунтування необхідності списання вказаного трансформатора було внесено завідомо неправдиві відомості щодо його незадовільного технічного стану, а також про відсутність обмежень та обтяжень на майно підприємства.

3. Отримавши від Агентства погодження на продаж трансформатора, він за договором купівлі-продажу передав у власність ПП «ДАКО плюс» матеріали та комплектуючі цього трансформатора на загальну суму 320 100 грн, що спричинило шкоду інтересам держави в особі Підприємства на суму 1 237 020 грн.

4. Апеляційний суд оскарженою ухвалою залишив вирок без змін.

Вимоги і доводи касаційної скарги

5. Захисник, посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (КПК), просить скасувати оскаржене рішення та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

6. Він стверджує, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги те, що:

матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували внесення завідомо неправдивих відомостей в Акт технічного стану трансформатора, а спирався у своїх висновках на невірне твердження, що комісію було створено з некомпетентних осіб;

відомості, внесені в акт про стан трансформатора, які судом визнані неправдивими, були надані стороною обвинувачення, як вихідні дані для проведення судової товарознавчої експертизи;

огляд трансформатора було проведено 22 грудня 2014 року після проведення ряду будівельних, монтажних робіт та придбання нових комплектуючих, що дало можливість ввести його в експлуатацію;

станом на момент підписання засудженим листа до Агентства щодо отримання згоди на списання трансформатора арешт на майно Підприємства не було накладено;

встановлена стороною обвинувачення вартість трансформатора станом на момент відчуження не відповідає дійсності і відсутні докази заниження їх вартості та розміру завданої шкоди, а експерт для оцінки використовував дані щодо трансформатора іншої марки, не пояснивши такий свій підхід;

порушено правила підслідності;

районний суд у вироку послався на протокол допиту свідка ОСОБА_8 , який не підтвердив цих показів під час судового розгляду справи.

7. Таким чином, сторона захисту зазначає, що суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином та не врахував усіх доводів апеляційної скарги сторони захисту щодо неналежності та недостатності наявних в матеріалах справи доказів для доведення винуватості засудженого, не дав їм належної оцінки в оскаржуваній ухвалі і не зазначив підстав, з яких визнав необґрунтованими такі доводи.

Позиції учасників касаційного розгляду

8. Сторона захисту підтримала доводи касаційної скарги, просила її задовольнити.

9. Прокурор заперечила проти доводів касаційної скарги та просила залишити оскаржені судові рішення без зміни.

10. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

11. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, Суд дійшов висновку, що подані касаційна скарга підлягає задоволенню.

12. Частиною 2 статті 433 КПК передбачено, що касаційна інстанція переглядає рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення касаційна інстанція має керуватися статтями 412-414 КПК.

13. Ухвала апеляційного суду - це рішення суду вищого рівня стосовно законності, обґрунтованості та вмотивованості рішення суду першої інстанції, що перевіряється в апеляційному порядку, тому, безумовно, повинна відповідати вимогам статті 370 КПК. Крім того, зміст цього судового рішення повинен відповідати вимогам статті 419 КПК .

14. Зазначених вимог закону апеляційний суд в повній мірі не дотримався.

15. Апеляційний суд підтвердив правильність висновку першої інстанції про те, що засуджений умисно надав Агентству недостовірні дані щодо стану трансформатора листом від 05 вересня 2013 року № 08-520, на підставі якого отримав від Агентства згоду на його списання. Зокрема, суди визнали, що в акті технічного стану, долученому до цього листа, були внесені завідомо неправдиві відомості, а саме: в пункті 1 - використання для забезпечення електроенергією сірчаного виробництва, у пункті 3 - відсутність технічної документації, у пункті 4 - відсутність бетонних балок, комунікації, частин бетонних свай, у пункті 6 - дефекти корпусу трансформатора (прокородований), масло трансформатора з вологою, обмотка посипалась, ізоляційна система та контакти повністю окислені.

16. Сторона захисту в апеляційній скарзі посилалась на те, що висновок про неправдивість наданих засудженим відомостей необґрунтований.

17. Суд зазначає, що висновок про те, що відомості у відповідному документі є неправдивими, можна зробити, зіставивши ці відомості з відомостями про дійсний стан речей. Однак суди в своїх рішеннях не послалися на будь-які докази, на підставі яких вони дійшли висновку, що дійсний стан трансформатора на час звернення засудженого до Агентства відрізнявся від зазначеного у інкримінованому документі й не вказали, в чому полягали ці відмінності.

18. У той же час в суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 показав, що трансформатор на той час майже не працював, був зношений, вартість його була дуже низька, свідок ОСОБА_10 показала, що трансформатор перебував на балансі Підприємства, однак в якому стані, сказати не може, свідок ОСОБА_8 повідомив, що трансформатор був неробочий.

19. Таким чином, Суд вважає, що апеляційний суд не надав відповіді на істотний довід сторони захисту, який прямо стосується обґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

20. Також Суд вважає суттєвим, що в оскарженій ухвалі залишився без відповіді довід захисту про те, що на час направлення засудженим листа від 05 вересня 2013 року арешт було накладено лише на кошти Підприємства, а на його майно арешт було накладено постановою від 11 вересня 2013 року, про яку засудженому стало відомо не раніше 19 вересня, тобто вже після того, як лист було направлено Агентству. Такі обставини потребували обґрунтування умислу засудженого на введення Агентства в оману щодо цієї обставини, однак таке обґрунтування в рішеннях судів попередніх інстанцій відсутнє.

21. Крім цього, суд першої інстанції на доведеність винуватості засудженого, крім іншого, послався на висновок № 517 судової товарознавчої експертизи від 27 лютого 2015 року, яка проведена на основі аналізу трансформатора іншої моделі. Висновок експерта і вирок не містять будь-якого пояснення, з якого можна зробити висновок, що відчужений засудженим трансформатор і трансформатор, досліджений експертом, є подібними та мають однакову ринкову вартість. Апеляційний суд залишив відповідні доводи сторони захисту без належної відповіді.

22. Крім цього, суд апеляційної інстанції не відповів на доводи апеляційної скарги захисту щодо покладення судом першої інстанції в основу вироку позасудових показань свідків, представника потерпілого, а також посилання на показання свідка ОСОБА_8 від 16 лютого 2015 року, викладені в протоколі його допиту в ході досудового розслідування.

23. Відповідно до статті 433 КПК Суд не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, а тому не може усунути ці порушення. З огляду на це, Суд вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

24. Враховуючи рішення про скасування ухвали апеляційного суду, Суд не вважає за необхідне надавати оцінку іншим доводам касаційної скарги, зокрема щодо повторного дослідження доказів судом апеляційної інстанції.

25. Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати викладене, здійснити провадження з додержанням вимог чинного законодавства і постановити рішення, яке відповідатиме положенням статті 370 КПК з урахуванням приписів статті 439 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3