Справа № 274/1846/25
Провадження №11-кп/801/857/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2025 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000318, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 369 КК України,

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321 КК України,

ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321 КК України,

у с т а н о в и в :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом обставини

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Вінницької області від 12 червня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 369 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

Ухвала суду мотивована тим, що:

викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 містить інформацію про причетність до вчинення злочинів та анкетні дані ще двох осіб, з якими були укладені угоди про визнання винуватості на досудовому слідстві;

відсутність чіткого формулювання обвинувачення в обвинувальному акті позбавляє суд можливості належним чином встановити всі обставини справи щодо кожного конкретного обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду через істотні порушення кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним;

фактичні обставини викладені прокурором в обвинувальному акті, так, як вони встановлені під час досудового розслідування;

обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а будь-які інші обставини не перешкоджають подальшому судовому розгляду та ухваленню законного рішення у кримінальному провадженні;

на час підготовчого засідання вирок, яким затверджено угоди про визнання винуватості з двома обвинуваченими указаними у ньому, набрав законної сили, відтак формулювання обвинувачення із зазначенням в обвинувальному акті усіх обвинувачених не позбавляє суд можливості належним чином встановити обставини справи щодо кожного обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, з підстав викладених в ній, та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, указали, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Обвинувачений ОСОБА_13 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явився, заяв про поважність причин неприбуття до суду не подав.

Його захисник адвокат ОСОБА_11 та інші учасники провадження, уважали за можливе проводити апеляційний розгляд у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України указані обставини не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З оскаржуваної ухвали слідує, що указані норми закону місцевим судом не дотримані, а прийняте рішення про повернення обвинувального акта прокурору суперечить вимогам ст. ст. 291, 314 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта.

За приписами ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.

Спосіб викладення формулювання обвинувачення та правильність зазначення інших відомостей може бути предметом оцінки суду лише під час судового розгляду кримінального провадження, який, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відтак рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише у разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року указано, що:

«обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення».

Аналіз указаних норм закону дає підстави вважати, що основна мета складення та вручення обвинувального акта - це надання особі відомостей, які є достатніми для повного розуміння нею суті висунутого проти неї обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Установлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000318 від 16 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого, тобто містить усі відомості передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, до нього долучений реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинувачених про отримання копії обвинувального акта.

Отже, цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Водночас, ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта прокурора, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт містить інформацію про анкетні дані двох осіб з якими були укладені угоди про визнання винуватості.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду першої інстанції 04 березня 2025 року та містить відомості щодо шести обвинувачених, зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

До указаного обвинувального акта долучено угоди про визнання винуватості, укладені 28 лютого 2025 року між прокурором Житомирської обласної прокуратури та підозрюваними ОСОБА_15 , ОСОБА_14 .

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2025 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 369 КК України, ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 321 КК України виділено в окреме провадження та передано його до канцелярії суду для проведення автоматизованого розподілу справи.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2025 року затверджено угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2025 року, укладені між прокурором Житомирської прокуратури та підозрюваними ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , прийнято рішення про винуватість останніх та призначено їм узгоджене сторонами покарання.

Указаний вирок набрав законної сили.

Ураховуючи викладене, вказівки в обвинувальному акті про інших обвинувачених, матеріали щодо яких виділені судом в окреме провадження з подальшим ухваленням обвинувального вироку, не свідчить про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, оскільки указане не перешкоджає суду першої інстанції розглянути справу відповідно до вимог ст. 337 КПК України та постановити вирок з дотриманням вимог КПК України.

Ба більше, судом першої інстанції не урахований і той факт, що згідно зі ст. ст. 338-340 КПК України в судовому засіданні прокурор може змінити обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, а суд, вийти за межі висунутого обвинувачення в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що невідповідність обвинувального акта вимогам, які передбачені для обвинувального акта відповідними положеннями КПК України є вичерпною підставою для повернення обвинувального акта. Тому інші недоліки досудового розслідування при їх встановленні, у тому числі і такі, які стосуються порушення прав учасників кримінального провадження, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК.

Указані місцевим судом обставини є суто формальними підставами для повернення прокурору обвинувального акта в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки не позбавляють суд першої інстанції можливості призначити матеріали цього провадження до судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Підсумовуючи викладене, висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України апеляційний суд вважає помилковими, а прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акта в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України безпідставним.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з безпідставним поверненням прокурору обвинувального акта суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2025 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4