печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києва клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС», адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

Короткий виклад вимог клопотання

На розгляд слідчому судді надійшло клопотання представника ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС», адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року у справі № 757/26604/22-к, (провадження № 1-кс-24846/220), на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (), відкритий в АТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» (МФО 300647) ().

В обґрунтування клопотання вказано, арешт було накладено необґрунтовано, оскільки банківський рахунок не є речовим доказом. Крім того, арешт було накладено з метою збереження коштів на рахунку товариства та унеможливлення їх виведення під час процедури банкрутства. Наразі провадження у справі про банкрутство закрито, всі кредиторські вимоги врегульовані, тому потреба у подальшому накладенні арешту відпала.

Явка сторін

У судове засідання представник ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС», адвокат ОСОБА_3 не прибув. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги підтримував та просив слідчого суддю про їх задоволення.

Прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва в судове засідання не прибув, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду. Заперечень, заяв, клопотань не надходило.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Дослідивши матеріали клопотання та поданих прокурором заперечень, слідчий суддя встановив такі обставини.

З відповіді Печерського УП ГУ НП у місті Києві від 31.07.2025 № , установлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001214 від 16.09.2022 наразі ще триває.

Так, в ході здійснення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від 22.09.2022 у справі № 757/26604/22-к (провадження № 1-кс-24846/22) задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001214 від 16.09.2022 та накладено арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (), відкритий в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" (МФО 300647) () за адресою: вул. Борисоглібська, 5-А, м. Київ, шляхом заборони розпорядження вказаним рахунком та грошовими коштами, які знаходяться на ньому, зупинення видаткових операцій за вказаним рахунком, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, з зобов`язанням службових осіб банківської установи надати органу досудового розслідування довідку про залишок коштів на вказаному рахунку та виписку руху грошових коштів по вказаному рахунку на день накладення арешту.

Арешт було накладено з метою збереження речових доказів.

Ухвала мотивована тим, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001214 від 16.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України. Кримінальне провадження порушене за заявою ОСОБА_6 з приводу підроблення групою осіб протоколу загальних зборів ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (далі - Товариство) та його подання державному реєстратору з метою внесення відомостей про керівника та підписанта Товариства до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_6 у заяві про вчинення кримінального правопорушення також заявляв, що без його відома та участі, як учасника Товариства, у незаконний спосіб з 08.09.2022 керівником ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» став ОСОБА_7 , а підписантом - ОСОБА_8

22.06.2022 за заявою ОСОБА_6 Господарським судом Київської області відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (справа № 911/931/22). Згідно з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_6 припускає, що завдяки протиправним діям, передбаченим ч. 3 ст. 258 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , отримавши доступ до управління Товариством, вчинять дії, направлені на виведення активів ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» під час провадження у справі про банкрутство.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.10.2024 у справі № 911/931/22 (910/19738/23) відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» про банкрутство. Рішення набрало законної сили 30.10.2024.

В ході розгляду даної справи було встановлено, що в травні 2023 року змінився склад учасників ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС»: видалено засновників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 ; додано нових засновників - ОСОБА_12 , ТОВ «Сі Пі Ес Еко», ОСОБА_9 .

Протоколом загальних зборів ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» від 23.05.2023 № 23/05-1 директором Товариства призначено ОСОБА_13 .

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2024 у справі № 911/931/22 (провадження № 13/01/911/931/22) провадження у справі про банкрутство ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» було закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ у зв`язку з відновленням платоспроможності боржника та врегулювання усіх вимог кредиторів.

Норми права, які підлягають до застосування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Недоторканність права власності гарантується ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 42 Конституції України, ст.ст. 7, 16 КПК України в частині основних засад кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оскільки досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0001214 від 16.09.2022 ще триває, то клопотання про зняття арешту майна підлягає розгляду слідчим суддею.

У клопотанні про скасуванні арешту майна заявник зазначає як підставу такого скасування необґрунтованість накладення арешту. Отже, слідчому судді під час розгляду цього клопотання необхідно дослідити обґрунтованість підстав для арешту.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових: обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вирішуючи питання про арешт банківського рахунку слідчий суддя зазначив, що 27.09.2022 розрахунковий рахунок ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» () № НОМЕР_1 , що належить ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (), відкритий в АТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» (МФО 300647) (), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001214 від 16.09.2022 та арешт було накладено з метою збереження речових доказів.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, грошові кошти на банківському рахунку не можуть вважатись речовими доказами, оскільки вони не є індивідуально визначеними матеріальними об`єктами (на відміну від готівкових коштів). Відповідна сума обліковується банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати (зарахувати) кошти у межах такої суми.

Безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів. Тому накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і неіндивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

Отже, накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів можна лише на готівкові кошти. Серед масиву грошових коштів на електронному рахунку слідчий просто не зможе відшукати конкретно ті гроші, які відповідають ознакам, переліченим у ст. 98 КПК України.

За таких умов безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів. Тому накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і неіндивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою - збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

Також, у своїй заяві ОСОБА_6 висловлює припущення, що учасники Товариства підробили протокол Загальних зборів учасників Товариства від 07.09.2022 № 07/09/22-1, яким змінено директора та підписанта Товариства. Проте слідчим не наведено доказів того, що кошти на арештованому банківському рахунку призначалися для схиляння до вчинення злочину чи винагороди за його вчинення.

Так само арештований банківський рахунок, на якому обліковуються кошти Товариства, не є предметом кримінального правопорушення, суть якого полягає у підробці протоколу Загальних зборів Товариства про призначення директора та підписанта цього Товариства.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що арештований банківський рахунок використовувався як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Отже, відсутні підстави вважати, що арештований банківський рахунок є речовим доказом.

Крім того, в мотивувальній частині ухвали від 29.09.2022 по справі №757/26604/22-к (провадження № 1-кс-24846/22) як обґрунтування необхідності накладення арешту на банківський рахунок Товариства наведено посилання на господарську справу № 911/931/22, в межах якої відкрито провадження про банкрутство ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» за заявою ОСОБА_6 від 22.06.2022 до Господарського суду Київської області. Відтак, вказувалося на великій ймовірності того, що призначені наче б то підробленим протоколом Загальних зборів Товариства директор ОСОБА_14 , та підписант ОСОБА_8 під час провадження у справі про банкрутство вчинять дії, спрямовані на виведення всіх активів Товариства.

Однак провадження у справі № 911/931/22 про банкрутство ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» як підстава для застосування арешту банківського рахунку відпала, оскільки таке провадження закрито, що підтверджується ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2024 у справі № 911/931/22 (провадження № 13/01/911/931/22) https://reyestr.court.gov.ua/Review/118196917. Усі кредитори, які заявляли грошові вимоги в межах процедури банкрутства ТОВ «УКВТОРЕНЕРГОРЕСУРС», відкликали свої заяви.

Слідчий суддя (суд) при накладенні арешту на рахунки, окрім правової підстави, повинен оцінити наявність обґрунтованої підозри, можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту.

Подальше застосування арешту належного ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» банківського рахунку не відповідатиме положенням Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, а також суперечить принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні відповідно до положень ст. 8 Конституції України.

Процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями с. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «ОСОБА_3 проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Отже, застосування арешту банківського рахунку № НОМЕР_1 , що належить ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (), відкритого в АТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» (МФО 300647) () є необґрунтованим, потреба у подальшому застосуванні такого арешту відсутня, а його збереження є непропорційним втручанням у право власності на грошові кошти, які обліковуються на арештованому рахунку. Арештований банківський рахунок не підпадає під визначення речових доказів у цьому провадженні, а також відсутні інші передбачені підстави та цілі для накладення арешту на банківський рахунок Товариства, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, оскільки доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність визначених статтею 170 КПК України правових підстав для арешту майна ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» на даному етапі кримінального провадження.

Отже, зважаючи на відсутність підтвердження того, що грошові кошти на рахунках відповідають ознакам речових доказів, недоведеність причетності ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСРУС» та його посадових осіб до вчинення злочину в рамках цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає неспівмірним накладений арешту та доходить висновку, що подальше застосування такого виду забезпечення кримінального провадження знаходяться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна.

У зв`язку з цим на даний час наявні правові підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2022.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 170-173, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «УКРВТОРЕНЕРГОРЕСУРС» (), відкритий в АТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» (МФО 300647) (), накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у справі № 757/26604/22-к (провадження № 1-кс-24846/22) від 29 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001214 від 16.09.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1