Справа № 635/6972/25
Провадження № 1-кп/635/1211/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 30.06.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні 26 грудня 2025 року заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 із встановленням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення обвинуваченим ОСОБА_3 належної процесуальної поведінки, шляхом запобігання ризиками, передбаченими пп.1,3 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що підставою продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Так обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від 5 до 8 років, що може бути мотивом і підставою переховуватись від суду. Крім того, він є пенсіонером, що дає йому можливість безперешкодно покинути територію України. Обвинуваченому відомі анкетні дані і місце проживання свідків і потерпілих, що свідчить про реальну можливість вчинення неправомірного впливу на них з метою надання ними необхідних для нього показів. Відтак ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу не зникли і не зменшилися і виправдовують продовження даного запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперчувала проти клопотання прокурора, вказала, що обвинувачений ОСОБА_3 є людиною похилого віку, має низку хронічних захворювань, через що потребує медичного нагляду, постійну наявність відповідних ліків, проте пересуватись до лікарні або в аптеку, чи за продуктами він не може у зв`язку з перебуванням на цілодобовому домашньому арешті. Крім того, він має тяжко хвору дружину за якою він здійснює догляд.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника, просив суд змінити запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту на нічний домашній арешт.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_5 зазначив, що потерпілі не мають ані матеріальних, ані моральних претензій до обвинуваченого. Також вказав, що обвинувачений є людиною похилого віку з певними проблемами здоров`я, має на утриманні дружину, яка хворіє на деменцію, яка постійно потребує стороннього догляду, тому вважає за доцільне змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який нічний домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту спливає 29.12.2025 року.

Вирішуючи питання про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення вчинення якого йому інкримінується, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_3 винним, дані про його особу.

Так ОСОБА_3 є пенсіонером, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд бере до уваги, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне провопорушення останній може переховуватись від суду, адже обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк від 5 до 8 років. Крім того, ОСОБА_3 є пенсіонером, що дає йому можливість безперешкодно покинути територію України, а тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В той же час обвинувачений може незаконно впливати та свідків у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинуваченому відомі дані та місце перебування свідків, що свідчить про можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних обвинуваченому показів у майбутньому, а тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Стосовно впливу на потерпілих суд вважає вказаний ризик недоведеним, оскільки потерпілі не мають жодних претензій до обвинуваченого, про що зазначив в судовому засіданні їх представник.

Так, відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про його особу, його вік, стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, те що останній має на утриманні тяжко хвору на деменцію дружину, яка потребує постійного стороннього догляду та необхідність придбання ліків та засобів догляду, продуктів, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає частковому задоволенню.

Суддя вважає, що наявні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , а саме домашній арешт у нічний час, замість домашнього арешту цілодобово з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, буде адекватним заходом у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, у підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувальний акт підсудний Харківському районному суду Харківської області, складений у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 315, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України у відкритому судовому засіданні на 02 січня 2026 року на 11 годину 00 хвилин.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби строком на два місяці, тобто до 29 лютого 2026 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_3 протягом часу дії запобіжного заходу:

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання,

- не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- прибувати за першою вимогою у визначений час до суду,

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Домашній арешт в нічний час ОСОБА_3 здійснювати за адресою його проживання, а саме: АДРЕСА_1

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали визначити до 29 лютого 2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає та відноситься до негайного виконання після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1