н/п 1-кп/174/78/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000191 від 26.08.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, дітей не має, освіта професійно-технічна, працює у ФОП ОСОБА_6 - вантажником, на обліку військовозобов`язаних не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу приписів ст.89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 24.08.2025, близько 12.00 год., тобто в умовах воєнного стану, знаходився у приміщенні житлової кімнати № 16 на 4-му поверсі будинку АДРЕСА_1 , де побачив, що на ліжку у вказаній житловій кімнаті спав раніше знайомий ОСОБА_7 , поруч з яким знаходились належні йому речі, а саме мобільний телефон марки «Poco» моделі «С75» чорного кольору та рюкзак чорного кольору марки «Gorangd», всередині якого знаходились ключі від приміщення гаражу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 та ключі від автомобілю марки «ЗАЗ» модель «110307» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знаходиться у користуванні її колишнього чоловіка ОСОБА_7 , про що ОСОБА_5 не знав, в результаті чого у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 та перебуває в користуванні ОСОБА_7 .

У той же день, тобто 24.08.2025, близько 12.05 год., тобто в умовах воєнного стану, продовжуючи знаходитись у вищевказаному місці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, шляхом вільного доступу підійшов до ОСОБА_7 та непомітно для останнього взяв до рук, таким чином заволодів майном, що належить ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «Poco» моделі «C75» чорного кольору IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , на 128 GB з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_7 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, бувший у використанні, у технічно справному стані, без пошкоджень вартістю 4 200,32 грн та рюкзак чорного кольору марки «GORANGD» з 4-ма відділеннями бувшого у використанні, у технічно справному стані, без пошкоджень вартістю 1 300,00 грн, всередині якого знаходились ключі від приміщення гаражу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 та ключі від автомобілю марки «ЗАЗ» модель «110307» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знаходиться у користуванні її колишнього чоловіка ОСОБА_7 , про що ОСОБА_5 не знав та які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 5 500,32 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , 24.08.2025, близько 17:05 год., знаходився біля приміщення гаражу АДРЕСА_3 , заздалегідь знаючи, що у вказаному приміщенні гаражу знаходиться автомобіль марки «ЗАЗ» модель «110307» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знаходиться у користуванні її колишнього чоловіка ОСОБА_7 , внаслідок чого в останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

У той же день, тобто 24.08.2025, близько 17:10 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ЗАЗ» модель «110307» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , вартістю 38 333,20 грн усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, всупереч волі користувача та власника, продовжуючи знаходитись біля приміщення гаражу АДРЕСА_3 , впевнившись що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, за допомогою ключів, які раніше викрав у ОСОБА_7 відкрив вхідні двері та таким чином проник всередину приміщення гаражу. Після чого, підійшов до вищевказаного автомобіля та передбачаючи наслідки незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом та свідомо цього бажаючи, не маючи права керувати вищевказаним транспортним засобом та дозволу власника та користувача, з метою обернення вказаного транспортного засобу на свою користь, сів до вищевказаного автомобіля та за допомогою ключів, які раніше викрав у ОСОБА_7 привів двигун у дію, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення на вищевказаному автомобілі зник, розпорядившись таким чином транспортним засобом на власний розсуд.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 31.10.2025 між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_9 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої, ОСОБА_9 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_9 , обставин, які пом`якшують його покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки по епізоду крадіжки рюкзаку чорного кольору марки «Gorangd» добровільно його видав працівникам поліції, по епізоду незаконного заволодіння автомобілем марки «ЗАЗ» модель «110307» добровільно повідомив працівникам поліції про місце зберігання вказаного автомобіля, добровільне відшкодування завданого збитку, добровільне офіційне працевлаштування з 10.10.2025 у ФОП ОСОБА_6 , вибачення перед потерпілими за вчинені діяння та покарання, яке він повинен понести за ч.4 ст.185 КК України, з застосуванням ст.69 КК Ккраїни - у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України, загальну міру покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. З розміром матеріальної школи спричиненої потеплілому ОСОБА_7 - 5 500,32 грн та ОСОБА_8 - 38 333,20 грн згоден. При цьому усвідомлював протиправність своїх дій. У вчиненому щиро розкаюється. З кваліфікацією дій згоден. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Захисник ОСОБА_4 , надану угоду підтримав, пояснив, що угода укладена обвинуваченим добровільно, відповідає його інтересам та нормам закону, тому просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 , підтримав надану угоду, зазначив, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства, тому просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явились, надали заяви, згідно з яких просять розглянути справу у їх відсутність, підтримали надану ними прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечують проти її затвердження судом (а.с.7, 8, 42, 43).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані:

- за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує тяжкість вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений офіційно працевлаштувався, за місцем роботи характеризується позитивно, не одружений, дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку військовозобов`язаних, спричинену потерпілим шкоду відшкодував, раніше не судимий (а.с.55, 72-90).

Суд вважає, що істотність зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , полягає у повному добровільному відшкодуванні шкоди потерпілим, активному сприянні розкриттю злочинів, оскільки по епізоду крадіжки рюкзаку чорного кольору марки «Gorangd» добровільно його видав працівникам поліції, по епізоду незаконного заволодіння автомобілем марки «ЗАЗ» модель «110307» добровільно повідомив працівникам поліції про місце зберігання вказаного автомобіля, а його щире каяття, беззаперечне визнання своєї винуватості, законослухняна та належна процесуальна поведінка, добровільне офіційне працевлаштування та позитивна характеристика, свідчать, що обвинувачений вже встав на шлях виправлення.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та ступінь суспільної небезпеки та особу обвинуваченого, суд вважає наявними підстави для застосування ст.69 та ст.75 КК України та призначення обвинуваченому, узгодженого в угоді про визнання винуватості покарання: за ч.4 ст.185 КК України, з застосуванням ст.69 КК України - у виді 4 роки 10 місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України, загальну міру покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, оскільки умови вказаної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.10.2025 на рюкзак чорного кольору з написом «Gorangd» - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.10.2025 на автомобіль марки «ЗАЗ» червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 в розібраному стані - скасувати.

У відповідності до ст.100 КПК України, речові докази по справі: рюкзак чорного кольору з написом «Gorangd», що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1384) (а.с.62); мобільний телефон марки «POCO» моделі «C75», чорного кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1293) (а.с.65) - повернути потерпілому ОСОБА_7 ; автомобіль марки «ЗАЗ» червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 в розібраному стані, що зберігається на спеціальному майданчику ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.67) - повернути потерпілій ОСОБА_8 ; диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 (а.с.71) - зберігати в матеріалах судової справи.

Відповідно до ст.124 КПК України, процесуальні витрати за залучення експерта до проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, висновок експерта №СЕ-19/104-25/40514-АВ від 20.10.2025 у розмірі 1 782,80 грн (а.с.69) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, залишити нічний домашній арешт.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2025 укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 ..

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- по ч.4 ст.185 КК України, з застосуванням ст.69 КК України - 4 роки 10 місяців позбавлення волі;

- по ч.2 ст.289 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України загальну міру покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, залишити нічний домашній арешт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта до проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, висновок експерта №СЕ-19/104-25/40514-АВ від 20.10.2025 у розмірі 1 782,80 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.10.2025 на рюкзак чорного кольору з написом «Gorangd» - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.10.2025 на автомобіль марки «ЗАЗ» червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 в розібраному стані - скасувати.

Речові докази по справі: рюкзак чорного кольору з написом «Gorangd», що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1384); мобільний телефон марки «POCO» моделі «C75», чорного кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1293) - повернути потерпілому ОСОБА_7 ; автомобіль марки «ЗАЗ» червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 в розібраному стані, що зберігається на спеціальному майданчику ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути потерпілій ОСОБА_8 ; диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 - зберігати в матеріалах судової справи.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя підпис ОСОБА_1