У Х В А Л А

про скасування постанови

12 січня 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, cкаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 липня 2025 року, про закриття кримінального провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

У С Т А Н О В И В:

26 березня 2025 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, з такою фабулою: «(ІКС ІПНП № 16653 від 25 березня 2025 року) 25 березня 2025 року до Білоцерківського РУП надійшла письмова заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 16 березня 2025 року, близько 15:00 год. невідома особа перебуваючи по вул. Андрія Шептицького в місті Біла Церква, де нанесла заявнику тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи».

31 липня 2025 року слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 кримінальне провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, - закрите, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Зазначене рішення, слідчий мотивував тим, що в ході досудового розслідування не здобуті докази, які прямо вказують на подію кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (далі спірна постанова).

12 грудня 2025 року представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просив:

- поновити строк на оскарження спірної постанови;

- скасувати спірну постанову;

- зобов`язати уповноважених осіб Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відновити досудове розслідування.

В зазначеній скарзі, адвокат ОСОБА_3 звертав увагу, що строк на оскарження спірної постанови ним не пропущений, оскільки він має обчислюватися з дня вручення її копії, тобто 02 грудня 2025 року.

Одночасно, вказував, що у випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку, що вищевказаний строк пропущений, то він підлягає безумовному поновленню, як такий, що пропущений з поважної причини (бездіяльність слідчого, що полягає в несвоєчасному направленні копії спірної постанови).

Своєю чергою, необхідність скасування спірної постанови, адвокат ОСОБА_6 мотивував тим, що вона є незаконною, необґрунтованою, суперечить практиці Верховного Суду, а також є такою, що містить взаємовиключні висновки.

Вказував, що під час досудового розслідування розглядалось дві версії нанесення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. За першою з них (версія нападника) тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 виникли внаслідок падіння після поштовху, а за другою (версія потерпілого ОСОБА_4 ) - внаслідок удару.

На відміну від першої, друга з них об`єктивно підтверджується слідчим експериментом, проведеним з потерпілим ОСОБА_4 та висновком експерта проведеним на його основі № 435/д від 08 травня 2025 року. Експерт підтвердив, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 могли виникнути при обставинах, вказаних ним під час слідчого експерименту.

Всупереч цьому, у спірній постанові слідчий ОСОБА_5 , не оцінив усі докази в їх сукупності та безпідставно надав перевагу версії нападника.

Своєю чергою, адвокат ОСОБА_3 стверджував, що на досудовому розслідуванні порушений процесуальний аспект ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки слідчий не усунув суперечності між версією нападника та потерпілого ОСОБА_4 , не провів одночасного допиту потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , не призначив експертизу, щоб з`ясувати, чи міг утворитися ізольований перелом щелепи при падінні на спину від поштовху.

Разом з цим, навіть за умови правдивості версії нападника, слідчий зобов`язаний був зробити перекваліфікацію з ч. 1 ст. 122 КК України на ст. 128 КК України («Необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження»), а не закривати кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Крім цього, слідчий вибірково оцінив докази і проігнорував свідчення осіб, які викривають нападника, зокрема, проігнорував покази свідка ОСОБА_4 , яка вказала, що ОСОБА_8 особисто повідомив їй, що «побачив чоловіка … та вдарив його».

Своєю чергою, адвокат ОСОБА_6 , скаржився, що слідчий проігнорував клопотання сторони потерпілого про допит інших свідків події, а ті свідки, які були допитані, але чиї покази підтверджували версію потерпілого, не згадані в аналізі доказів, наведеному в спірній постанові.

Наостанок, він вказував, що слідчий діяв з особливим цинізмом, адже потерпілий є діючим військовослужбовцем, має бойові порання та контузії, отримані під час захисту Батьківщини, на момент нападу перебував на лікуванні/ротації, а тому не міг ефективно себе захищати.

На його думку, напад на захисника України в тилу, вчинений з особливою зухвалістю, що призвів до тяжких наслідків (перелом кісток черепа) не може кваліфікуватися як «відсутність складу злочину». Таке рішення підриває авторитет правосуддя та демотивує військовослужбовців, створюючи відчуття безкарності для злочинців.

12 січня 2026 року проведений розгляд скарги, поданої адвокатом ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_6 підтримав свою скаргу за підстав та обставин, зазначених у ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчим суддею ухвалене рішення про розгляд скарги за відсутності слідчого, оскільки його явка необов`язкова.

Слідчий суддя заслухавши представника особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали додані до скарги, матеріали кримінального провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, дійшов висновку, що скарга подана в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України та, що її слід задовольнити.

Як свідчить ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Отже, строк на оскарження спірної постанови становить десять днів та має обчислюватися з дати її отримання.

Слідчим суддею установлено, що копія спірної постанови отримана 02 грудня 2025 року, а скарга подана 12 грудня 2025 року, тобто в межах вищевказаного строку.

Своєю чергою, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Отже, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (постанова Касаційного кримінального суду від 10 квітня 2023 року у справі № 190/829/21).

Натомість, слідчим суддею установлено, що кримінальне провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, не відповідає вимозі всебічності та було неповним.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у кримінальному провадженні № 000753 від 26 березня 2025 року, не проведені усі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

З протоколів допиту потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 з`ясовано, що між їхніми показами є суттєві розбіжності. Покази потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_4 вказують, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 виникли внаслідок нанесених ударів з боку свідка ОСОБА_7 . На противагу цьому, свідок ОСОБА_8 спростовував це, вказавши, що він тільки штовхнув потерпілого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України, слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Отож, з метою проведення повного та всебічного досудового розслідування, слідчий мав усунути розбіжності між показами потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , шляхом їх одночасного допиту.

Також, слідчий суддя констатує, що під час досудового розслідування не перевірено, чи міг утворитися ізольований перелом щелепи при падінні на спину від поштовху, про який зазначив свідок ОСОБА_8 .

Отже, слідчий суддя констатує, що спірна постанова не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Своєю чергою, відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя вважає, що спірна постанова не відповідає цим вимогам, оскільки слідчим не вмотивовано за яких підстав він відкинув покази потерпілого ОСОБА_4 , висновок експерта № 435/д від 08 травня 2025 року, покази свідка ОСОБА_4 .

Крім цього, в мотивувальній частині слідчий мотивував своє рішення відсутністю події кримінального правопорушення, а в резолютивній частині відсутністю складу кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя констатує, що спірна постанова належним чином не вмотивована, містить суперечливі висновки та не містить всебічного аналізу доказів.

Слідчий суддя відхиляє аргумент захисника ОСОБА_6 про те, що слідчий у спірній постанові не надав оцінки листуванню у «WhatsApp», оскільки в матеріалах кримінального провадження таке листування відсутнє.

Слідчий суддя відхиляє аргумент захисника ОСОБА_6 про те, що слідчим проігнороване клопотання про виклик свідків, оскільки в матеріалах кримінального провадження таке клопотання відсутнє.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, оскільки спірна постанова не ґрунтується на вимогах КПК України, її необхідно скасувати.

За таких обставин, скаргу адвоката ОСОБА_3 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

важати, що скарга адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 липня 2025 року, про закриття кримінального провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України подана в межах строку визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 липня 2025 року, про закриття кримінального провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 липня 2025 року, про закриття кримінального провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 000753 від 26 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - повернути до слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, для продовження досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений - 16 січня 2026 року о 08:10

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_9