Провадження № 1-кс/752/7370/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427 від 29.05.2025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого: в.о. Генерального директора ДП «Київський державний завод «Буревісник», раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000427 від 29.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.Клопотання погодив прокурор відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000427 від 29.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , наказом заступника Голови Фонду державного майна України (далі - Фонд) № 311 від 16.02.2024 призначений на посаду виконувача обов`язків Генерального директора державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник» (далі - ДП «КДП «Буревісник»).

ОСОБА_5 є службовою особою, яку відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України визначено як особу, яка постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснює функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймає в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язанні з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконує такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Досудовим розслідуванням установлено, що у генерального директора ДП КДЗ «Буревісник» ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 16.02.2024, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, з використанням наданого йому службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, щодо здачі в оренду приміщень ДП КДЗ «Буревісник» поза проведенням офіційної процедури та за відсутністю укладання договорів оренди з орендарями. Для реалізації вказаного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 16.02.2024, ОСОБА_5 залучив до його здійснення головного інженера ДП «КДЗ «Буревісник» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно у травні місяці 2025 року ОСОБА_8 , діючи за вказівкою ОСОБА_5 , перебуваючи на прохідній ДП «Київський державний завод «Буревісник», що за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, висунув ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконну вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди у розмірі 21 000 грн за оренду складського приміщення загальною площею 300 м. кв., що перебуває в користуванні ДП «Київський державний завод «Буревісник» та яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2. При цьому, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 , що згідно вказівки директора ОСОБА_5 , у разі надання йому указаної неправомірної вигоди, можна уникнути процедури укладання договору оренди.

У подальшому, 04.07.2025 приблизно о 16 год. 25 хв. ОСОБА_9 , згідно з попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , прибув до кабінету останнього, що знаходиться в адміністративній будівлі на першому поверсі, що за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, та під час особистої зустрічі ОСОБА_8 підтвердив свої незаконні вимоги щодо необхідності передачі йому грошових коштів у розмірі 21 000 грн як орендну плату за використання складського приміщення площею 300 м. кв., що за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, посилаючись, що це вказівка генерального директора ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_9 передав грошові кошти у сумі 21 000 грн номіналом по 500 грн ОСОБА_8 , які в подальшому у повному обсязі у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці останній передав ОСОБА_5 .

Крім цього, 29.07.2025 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_9 , згідно з попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , який діяв в інтересах та за вказівкою ОСОБА_5 , прибув до кабінету ОСОБА_8 , що знаходиться в адміністративній будівлі на другому поверсі, що за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, та під час особистої зустрічі на вимогу ОСОБА_8 , яку він обґрунтовував вказівкою генерального директора ОСОБА_5 , ОСОБА_9 передав останньому грошові кошти у сумі 21 000 грн в якості орендної плати за складське приміщення площею 300 м. кв. за серпень місяць, які в подальшому у повному обсязі у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_8 передав ОСОБА_5

27.08.2025 приблизно о 10 год. 17 хв. ОСОБА_9 , згідно з попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , який діяв в інтересах та за вказівкою ОСОБА_5 , прибув до кабінету ОСОБА_8 , що знаходиться в адміністративній будівлі на другому поверсі, що за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 2, та під час особистої зустрічі на вимогу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 передав останньому грошові кошти у сумі 21 000 грн в якості орендної плати за складське приміщення площею 300 м. кв. за вересень місяць, які в подальшому у повному обсязі у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , являючись службовою особою, будучи наділеним організаційно-розпорядчими обов`язками та адміністративно-господарськими функціями, перебуваючи на посаді виконувача обов`язків Генерального директора Державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення та, не рахуючись з покладеними на нього обов`язками, не звертаючи увагу на службові інтереси, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 04.07.2025 отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 21 000 грн, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 29.07.2025, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 21 000 грн, шляхом передачі грошових коштів готівкою під час особистих зустрічей з ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

28.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваногоОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі застави, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановити заставу у розмірі 10 000 000 грн, у разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися із населеного пункту, де останній фактично проживає, а саме місто Київ, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти клопотання. Зазначив, що підозра необґрунтована. ОСОБА_5 незаконних вказівок не надавав, кошти, які є предметом злочину, не отримував. Також захисник вказав про непомірність для підозрюваного визначеної слідчим у клопотанні суми застави. Захисник просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000427 від 29.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368 КК України.

28.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 міг вчинитизазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: протоколів допиту свідків, протоколів ідентифікації і вручення грошових коштів, протоколів обшуків, інших відомостей долучених до клопотання.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри зводяться до оцінки наданих до клопотання доказів щодо їх належності та достатності. Жодного доказу на спростування обґрунтованості підозри сторона захисту не надала.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчиненняОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Вказані обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, прокурором обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також суть кримінального правопорушення у якому він підозрюється, на переконання слідчого судді, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є доведеним.

Разом з цим, з урахуванням критеріїв, що мають враховуватися при встановленні наявності того чи іншого ризику, на які наявне посилання у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, на які слідчий посилається в обґрунтування наявності ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, у зв`язку із чим цей ризик не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного; стан здоров`я; сімейний стан (одружений, має на утриманні малолітню дитину); матеріальний стан (працює в.о. Генерального директора державного підприємства «Київський державний завод «Буревісник»; раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення трьох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні.

У зв`язку із цим, у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладання на підозрюваногоОСОБА_5 обов`язків, з передбаченого частиною п`ятою цієї статті переліку.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваногоОСОБА_5 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.10.2025 включно.

Також у відповідності до положень ч.5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії обов`язків слід визначити до 27.10.2025 включно.

На переконання слідчого судді вищезазначені обов`язки, які покладено на підозрюваного ОСОБА_5 , в повній мірі забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та будуть достатніми для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання АДРЕСА_2 , у період часу із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, в межах строку досудового розслідування, тобто по 27.10.2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 27.10.2025 року включно, наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора.

Строк дії ухвали до 27.10.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1