Справа № 180/557/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 03.07.2023, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду від 16 січня 2026 року вищезазначене кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Прокурор ОСОБА_10 звернувся до суду з письмовими клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраних відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на кожного окремо, ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики, що дають достатньо підстав вважати про можливість обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, яке в судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала та просила задовольнити. При цьому, прокурор в обґрунтування свої вимог в клопотанні зазначила, що тяжкість інкримінованого обвинуваченим кримінальних правопорушень та суспільний резонанс, який вони викликали, може викликати негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовує тримання під вартою як виключну міру запобіжного заходу протягом тривалого часу. Крім цього прокурор вказав, що тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають принцип поваги до свободи особистості, який закріплений ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В свою чергу, судом на обговорення учасників судового провадження постановлено питання про етапування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3» для подальшого етапування до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду цього кримінального провадження, враховуючи обставини кримінального провадження, підстави скасування судом апеляційної інстанції попереднього вироку суду, а також складну ситуацію із енергозабезпеченням та Інтернет-зв`язком, що позбавляє можливості забезпечити участь обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому провадженні дистанційно, в режимі відеоконференції.

Прокурор ОСОБА_5 вважала можливим етапувати обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» для подальшого етапування до суду для участі в судовому провадженні цього кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно них, посилаючись на необґрунтованість обвинувачення, а також відсутність ризиків, та просили змінити кожному окремо обраний запобіжний захід на домашній арешт. Крім того, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти їх етапування з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» для подальшого етапування до суду для розгляду цього кримінального провадження, наполягаючи на участі в судовому провадженні дистанційно, в режимі відеоконференції.

Захисники обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен окремо, в судовому засіданні підтримали позицію своїх підзахисних з приводу клопотання прокурора та їх етапування до суду.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо доцільності продовження терміну тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному окремо, під вартою строком на 60 діб, а також етапувати останніх до суду, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2025 продовжено дію запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному окремо, у вигляді тримання під вартою строком до 25.01.2026.

Зі змісту вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, непрацюючий, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 27 лютого 2019 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2021 року звільненого умовно-достроково 25.05.2021 на невідбутий строк 6 місяців 29 днів, обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянин України, який має середню спеціальну освіту, неперевлаштований, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: 18 липня 2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненого 09 травня 2023 року по відбуттю покарання, обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається із встановлених судом обставин, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, яке відповідно до змісту ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі. Враховано, що ОСОБА_6 хоча і одружений, однак на утриманні дітей або інших осіб не має, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків, які б могли стримати його не порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, в тому числі не ухилятися від суду. Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення тяжкого злочину, а також враховуючи обставини пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою примушування до зміни раніше наданих показів, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на інкриміновану йому посткримінальну поведінку відносно свідків в цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд вважає, що встановлені в судовому засіданні обставини в їх сукупності дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі та знаючи про тяжкість покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від суду, а також у незаконний спосіб впливати на свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п.12 ч.2 ст. 115, КК України, останнє з яких, відповідно до змісту ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі. Враховано, що ОСОБА_7 не одружений, на утриманні дітей або інших осіб не має, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків, які б могли стримати його не порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, в тому числі не ухилятися від суду. Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, а також враховуючи обставини пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою примушування до зміни раніше наданих показів, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на інкриміновану йому посткримінальну поведінку відносно свідків в цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд вважає, що встановлені в судовому засіданні обставини в їх сукупності дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та знаючи про тяжкість покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від суду, а також у незаконний спосіб впливати на свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд, враховуючи стадію судового провадження даного кримінального провадження, складність справи та об`єм обвинувачення, приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, визначеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2025.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, враховуючи положення ст.ст. 177, 178 КПК України, та раціональність співставлення обраного обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з раніше встановленими ризиками, які продовжують існувати на даний момент та не зменшились, враховуючи відсутність обставин, які б давав можливість гарантувати належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, без застосування найсуворішого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо доцільності продовження терміну тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному окремо, під вартою строком на 60 діб.

Разом з тим, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, більш м`якого запобіжного заходу, а ніж найсуворішого у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені вище обставини дають змогу беззаперечно стверджувати, що запобігти встановленим вище ризикам можливо лише при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В свою чергу, суд відхиляє доводи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, та їх захисників про недоведеність стороною обвинувачення наявних ризиків, оскільки такі доводи сторони захисту спростовуються встановленими судом обставинами, що ґрунтується на аналізі обставин, наведених стороною обвинувачення та досліджених в судовому засіданні, а також тяжкості інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному окремо, кримінальних правопорушень.

Також, суд не може погодитись з доводами сторони захисту про відсутність підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливості застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, оскільки встановлені вище обставини дають змогу беззаперечно стверджувати, що запобігти встановленим вище ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, неможливо.

Приходячи до такого висновку суд погоджується з раціональною позицією сторони обвинувачення, що тривале тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають принцип поваги до свободи особистості, який закріплений ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, судом встановлено, що на теперішній час засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 утримуються під вартою в Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Зі змісту ч.2 ст. 314 КПК України слідує, що підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Положенням ч.1 ст.336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Враховуючи вказані вище обставини та вимоги норм закону, суд приходить до висновку, що безпосередня участь обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є обов`язковою в судовому провадженні цього кримінального провадження, а тому необхідно зобов`язати начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області етапувати обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» для подальшого етапування до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду цього кримінального провадження.

В подальшому, начальнику ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» етапувати обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до зазначеного вище суду на визначений час для подальшого розгляду цього кримінального провадження.

Приходячи до такого висновку, суд не приймає до уваги позицію обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників про дистанційну участь обвинувачених в судових засіданням під час цього судового провадження, оскільки судом на даний час не встановлено достатніх підстав для проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час цього судового провадження.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 314, 323, 369, 371, 376 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 березня 2026 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 березня 2026 року.

Зобов`язати начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області етапувати обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3» (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, буд. 2) для подальшого етапування до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 03.07.2023, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України, з метою участі обвинувачених у судових засіданнях для розгляду зазначеного кримінального провадження.

Начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3» етапувати обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Іллі Гайдука, 3А, на 15 год. 00 хв. 03 лютого 2026 року для подальшого розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 03.07.2023, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в частині обраних (продовження дії) запобіжних заходів протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 23 січня 2026 року о 10:30 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3