Справа № 212/8055/23
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

у кримінальному провадженні № 0001040 від 20.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

В закритому судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілої - адвокат ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави, посилаючись на те, що на теперішній час зменшились, але продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні представник потерпілої - адвокат ОСОБА_5 , підтримали клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та надав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із забороною залишити своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , або ж у випадку неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у мінімально можливому розмірі, посилаючись на данні про особу обвинуваченого, та на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, з підстав наведених захисником, та просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 з 21.07 2023 року перебуває під вартою, у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2023 року, який в подальшому неодноразово продовжувався; та ухвалою суду від 12.12.2025 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09 лютого 2026 року включно.

Закінчити розгляд справи в межах застосованого строку тримання під вартою, не є можливим з об`єктивних причин, оскільки дослідження доказів сторони обвинувачення триває.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, тобто, у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинені членом сім`ї, яке у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

По зазначеному кримінальному провадженню, згідно встановленого порядку, досліджено письмові докази, допитано законного представника малолітньої потерпілої, допитано 8 свідків, з яких четверо неповнолітніх, припинено допит малолітньої потерпілої, який тривав протягом двох судових засідань, при цьому сторона захисту здійснила допит потерпілої та обвинувачений мав можливість протягом 40 хвилин задавати питання потерпілій, після чого малолітня потерпіла відмовилась від продовження її допиту посилаючись на тяжкий психологічний стан, та втомленість від тривалого її допиту, але обвинувачений наполягав на продовженні допиту малолітньої потерпілої, хоча не повідомив суд, суть запитань, які він вважає за необхідне ще задати потерпілій, внаслідок чого оголошувалась перерва в судовому засіданні. Разом з цим судом ще не допитано інших свідків сторони обвинувачення, та не досліджені відеозаписи до слідчих дій, в тому числі, відеозапис допиту малолітньої потерпілої, який був проведений в ході досудового слідства, тобто в даному випадку, на переконання суду, тяжкість обвинувачення у сукупності з наведеними вище обставинами, свідчить про продовження існування ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику втечі, та ризику незаконного пливу на малолітню потерпілу та свідків сторони обвинувачення, які ще судом не допитані, та які, на переконання суду, не можливо відвернути без продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, суд зазначає, що потерпілою по зазначеному кримінальному провадженню є малолітня особа, яка протягом тривалого часу була членом сім`ї обвинуваченого, та враховуючи, що інкримінований обвинуваченому злочин, є насильницьким, направленим проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, тобто має значну ступінь суспільної небезпеки.

При цьому, наведені захисником дані про особу обвинуваченого вже були предметом дослідження попередніх ухвал суду щодо запобіжного заходу, та відповідно були враховані при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, та на теперішній час не зазнали змін.

За таких підстав, суд вважає, що на теперішній час, встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, ризики не зменшились та продовжують існувати, а саме, ризики визначені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик переховування обвинуваченого від суду з причини тяжкості покарання, яке може бути призначено в разі доведення вини обвинуваченого; та ризик незаконного впливу на малолітню потерпілу та неповнолітніх свідків, які на теперішній час ще не допитані, що свідчить про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом повинно враховуватися, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного суд, дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, його особі, та запобігає ризикам, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

За таких підстав, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, задоволенню не підлягає, оскільки наведені обставини свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід, на теперішній час, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З наведених вище обставин, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, який був вчинений щодо малолітньої потерпілої, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194 ,196 - 199, 331, 372, 376, 392 - 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03 квітня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Повний текст ухвали оголошений 03.02.2026 року о 16-00 годин.

Суддя ОСОБА_1