Справа № 592/1695/26
Провадження № 1-кс/592/999/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією в м. Сумах), розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно сержанта ОСОБА_4 ,

установив:

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що в/ч НОМЕР_1 звернулася з заявою від 26.10.2025 №23291 про вчинення сержантом ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме самовільного залишення в/ч НОМЕР_1 у період з 10:00 01.10.2025 по 08:30 04.10.2025. Станом на час звернення зі скаргою до суду відомості до ЄРДР не внесені.

У судове засідання скаржник не з`явився, зазначив у скарзі про розгляд справи без його участі.

Представник Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) Територіального управління ДБР розташованого у м.Полтаві в судове засідання не з`явився, неявка слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Надав письмове клопотання в якому просить відмовити у задоволенні скарги. Оскільки час відсутності військовослужбовця менше 3 діб не тягне кримінальної відповідальності за зазначеною у заяві про вчинення злочину статті.

Перевіривши доводи скарги і долучені до неї документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З вимог ч.1 ст.214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положеннями ст.25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Тобто слідчий, прокурор зобов`язані проаналізувати викладені в повідомленні про злочин фактичні обставини діяння та визначити попередньо, під ознаки якого злочину, передбаченого статтею Особливої частини КК України, таке діяння підпадає.

Положення ст. 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення саме кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК до ЄРДР вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи скаргу на бездіяльність посадових осіб щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію не про будь-яку факт, а про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Як вбачається з доданої заяви №23291 від 26.10.2025, за якою не внесені відомості до ЄРДР, командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 повідомив про ознаки замаху на вчинення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України кримінального правопорушення, тобто зазначена заява не містить твердження, що воно було вчинене.

Крім того, згідно диспозиції ч. 5 ст. 407 КК України кримінальна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Подана заява про вчинення злочину не містить відомостей про вчинення будь-яких дій в бойовій обстановці. Більш того, у заяві про вчинення кримінальне правопорушення вказано на вчинення замаху на вчинення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України злочину, оскільки незаконна відсутність сержанта ОСОБА_7 була перервана не з його волі.

Проте положеннями ч. 5 ст. 407 КК України встановлена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

З заяви вбачається, що військовослужбовець був відсутній у військовій частині менше 3 діб. Кримінальна відповідальність настає за відсутність понад три доби. Таким чином вбачається, що лист заявника не містить повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Будь-яких даних про спрямованість умислу сержанта ОСОБА_7 подана заява не містить. В той же час, злочин вчинений з невизначеним умислом кваліфікується за фактично заподіяними наслідками.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що заява командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 26.10.2025 №23291, яка була подана до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) Територіального управління ДБР розташованого у м.Полтаві, не містить даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 214, 303, 306, 307 КПК України,

ухвалив:

Скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією в м. Сумах), розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно сержанта ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9