Провадження № 1-кп/344/509/26
У Х В А Л А

22 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглядаючи кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361 КК України та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361 КК України та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.3 ст.28 ч.5 ст.361 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав письмові клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України та про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , які просить задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні подав письмове заперечення на клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою. Вказує, що клопотання сторони обвинувачення містить ознаки штучного автоматичного продовження тримання під вартою без наявних реальних ризиків. Докази обґрунтування ризиків, передбачених ст.177 КПК України не були зазначені у клопотанні прокурора і не долучені до нього, будь-які ризики на сьогоднішній день втратили свою актуальність та перестали існувати. Крім цього, просить врахувати, що на утриманні ОСОБА_6 перебуває його бабуся, яка потребує стороннього догляду, у зв`язку зі станом здоров`я та змінити щодо обвинуваченого запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити найменший розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 не заперечує щодо клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, просив врахувати його стан здоров`я, те, що на його утриманні перебуває бабуся, яка потребує догляду. Водночас вказав суду, що не має постійного місця проживання в м. Івано-Франківськ, якщо суд прийе до переконання про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт, то він поїде в м. Запоріжжя, де проживає його бабуся і він буде її доглядати. З урахуванням наведеного просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурором подано клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України. Клопотання мотивовано тим, що ризик переховування від суду є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює про можливе застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років та може уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин реально існує, оскільки ніхто з них ще не допитаний в ході судового розгляду. ОСОБА_6 відоме місце проживання свідків та потерпілих, які викривають його та інших обвинувачених у вчиненому, а тому він може протиправно на них впливати з метою зміни показань останніми та спотворення доказів стосовно фактичних обставин. ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки перебуваючи на волі, може приховувати докази, які викривають його та інших обвинувачених, не з`являтись на виклики до суду. Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше судимий та вчинив особливо тяжкі злочини під час іспитового строку, офіційно не працевлаштований та не має стабільного джерела доходів, є підстави вважати, що з метою отримання незаконних доходів він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення відповідальності за інкриміновані йому злочини. Зазначені вище обставини зважаючи на суспільний інтерес, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу ОСОБА_6 , його соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити його необхідну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані в судовому засіданні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини, що слугували підставою застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу судом не встановлено, змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий арешт суд не вважає, за доцільне, оскільки обвинувачений є внутрішньо-переміщеною особою, до арешту тимчасово проживав у орендованій квартирі, а тому у нього відсутнє постійне місце проживання в м. Івано-Франківськ, він вимушени буде повернутися в м. Запоріжжя, про що обвинувачений сам вказав в ході судового засідання.

Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави слід продовжити на строк до 60 днів.

Вивчивши клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , в тому числі дані що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та оцінюючи в сукупності всі обставини провадження суд вважає, що наявні всі підстави для продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.06.2024 року.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 196-197, 205, ст.ст.369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, застосований згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2024 року на строк до шістдесяти днів до 22 березня 2026 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії обов`язків, встановлених ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.06.2024 року на строк до шістдесяти днів до 22 березня 2026 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та вручити обвинуваченому і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_8