ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6787/17
провадження № 1-кп/753/356/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_9 у виді домашнього арешту з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та, виходячи із тяжкості вчинених злочинів.

Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_9 просили змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки він належно виконує свої процесуальні обов`язки.

Захисник ОСОБА_7 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_10 , просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він тривалий час перебуває під вартою, не має на меті уникнути кримінальної відповідальності, ризики наведені прокурором необґрунтовані.

Прокурор заперечував проти заявлених клопотань.

Суд заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підставою його застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При розв`язанні заявленого клопотання захисника ОСОБА_7 , колегія суддів, відповідно до ст. 178 КПК України враховує: вагомість доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди відповідно до обвинувального акту; тривалий термін перебування обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, що він має постійне місце проживання.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегія суддів враховує правові позиції Європейського суду, зокрема у справі "Калашников проти Росії" від 15 липня 2002 року, які зводяться до того, що небезпека можливості переховування від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою.

Крім цього, відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Марченко проти України" при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Розглядаючи заявлене клопотання та можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з ним - домашній арешт, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло з 22 год. 00хв. до 06 год. 00 хв., та вважає недоцільним на даному етапі судового розгляду застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: не залишати житло з цілодобово; прибувати до суду за викликом.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Крім того, на даній стадії колегія суддів не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з домашнього арешту на особисте зобов`язання, тому клопотання захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 194, 331, 350 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши останньому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00хв. до 06 год. 00 хв., строком на два місяці, а саме до 26.03.2019 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти в залі суду негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати обвинуваченого: прибувати до суду та прокуратури за викликом.

Продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до двох місяців, а саме до 26.03.2019 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: