Справа № 404/274/22
Номер провадження 1-кс/404/486/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 від 31.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000817, за ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , представляючи інтереси потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подав до Фортечного районного суду міста Кропивницького скаргу на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 від 31.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000817, за ч. 2 ст. 365 КК України.

Представник потерпілих в засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводилось досудове слідство по кримінальному провадженню №0000817, за ч. 2 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_6 від 31.12.2023 року вищевказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших, хто був учасниками події складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оскаржувану ж постанову слідчий виніс передчасно, оскільки не виконав вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, за умовами якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ньому має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та інтересів. Відповіді на всі поставлені нею питання мають бути одержані та вичерпні, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому необхідно звернути увагу, що скаржники стали ініціаторами порушення цього кримінального провадження. Проте слідчий не звернув уваги на доводи потерпілих, не проаналізував та не зробив правових висновків, про які необхідно зазначати в остаточному процесуальному рішенні. Таким чином не зроблено ретельної досудової перевірки вмотивованих сумнівів потерпілих про можливу наявність умисних дій, ймовірних винних осіб.

Слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування в кримінальному провадженні, ретельно не перевірив усі доводи учасників кримінального провадження.

Досліджений зміст оскаржуваної постанови не містить відповідей на всі поставлені представником потерпілих запитання. Тільки після ґрунтовного з`ясування сукупності цих обставин, можливо зробити правовий висновок щодо наявності в діях осіб ознак злочину, або про їх відсутність.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Встановлено, що кримінальне провадження №0000067, за ч. 2, 3 ст. 365 КК України, проводилось з приводу перевірки дій ОСОБА_10 від яких могла настати смерть ОСОБА_11 .

Був визначений обсяг підозри, межі доказування, а тому представники сторони обвинувачення провели слідчі дії, метою яких був обмежений збір доказів для з`ясування причинного зв`язку виключно між діями ОСОБА_10 , та їх можливим наслідком - смертю ОСОБА_11 .

Перед завершенням вказаного досудового розслідування, з матеріалів основного провадження прокурор виділив у самостійне кримінальне провадження №0000817, за ч. 2 ст. 365 КК України, відомості про можливе перевищення службових повноважень 16-ти працівників Національної поліції України по відношенню до п`яти потерпілих та однієї померлої особи (16+5+1=22 активних учасника події).

Отже, межі доказування по виділеним матеріалам збільшились в десять разів, оскільки на відміно від основної справи, по цьому досудовому розслідуванню існує реальна потреба ретроспективно дослідити поведінку не двох, а вже двадцяти двох осіб.

Під час винесення постанови про закриття виділеного кримінального провадження, слідчий не міг виконати завдань цього провадження (ст. 2 КПК України) та прийняти повне, вмотивоване і об`єктивне процесуальне рішення, оскільки він використав результати слідчих дій здобутих по основній справі. Жодної нової слідчої дії по виділеним матеріалам не провів. Така неповнота є істотною, оскільки проведені слідчі дії в основному провадженні стосувались 2 осіб, а не 22 громадян. Прийнята слідчим постанова не може залишатись чинною та підлягає скасуванню.

Слушні доводи представника потерпілих про необхідність додержання основної засади кримінального судочинства, - безпосередності дослідження доказів, оскільки в матеріалах відсутні оригінали і належно вилучені копії всіх відеозаписів як сторони обвинувачення, так і представників сторони захисту. Дані відеозаписи містяться в матеріалах судової справи в Подільському районному суду міста Кропивницького. Через це неможливо перевірити достовірність змісту протоколів перегляду відеозаписів. В протоколах огляду не вказано хронологію дій всіх осіб, що присутні на відеозаписах.

Заслуговують на увагу твердження адвоката ОСОБА_3 про відсутність у тексті оскаржуваної постанови правової оцінки правомірності дій окремо взятого працівника поліції стосовно ймовірного застосування по кожному потерпілому резинового кийка та газу дратівливої дії, зокрема по відношенню до особи жіночої статі.

Відсутні посилання на Закон та підзаконні акти, що регламентують правила дій працівника Національної поліції, посилання на з`ясовані обставини і висновок про відповідність такої поведінки чи перевищення повноважень.

Потерпілі подали клопотання, але по ним не було прийнято процесуальних рішень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, на тілі померлого ОСОБА_11 наявні сліди які утворились від можливих ударів гумовим кийком по голові та черевній порожнині. Представник потерпілих наголошує, що фрагмент одного відеофайлу зафіксував ОСОБА_7 , який наносить удари гумовим кийком по ОСОБА_11 .

За таких умов рішення слідчого про закриття провадження прийнято передчасно, оскільки без відповіді залишилось: дослідження відеозаписів, проведення слідчого експерименту та призначення за їх результатами судово-медичної експертизи.

З огляду на перераховані недоліки поверховим і передчасним залишається висновок слідчого про неможливість встановити винну особу.

Фактичні обставини і достовірність доводів перевірити можна насамперед після проведення слідчих дій спрямованих на збір доказів.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. ч. 1-2 ст. 223 КПК України).

На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження можна буде визнати законним лише тоді, коли службова особа, якій доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі належних та допустимих доказів проведе повний і об`єктивний правовий аналіз фактично встановлених ним реальних обставин.

Принципи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема право особи на справедливий суд зобов`язують дати належну та об`єктивну оцінку фактично встановленим обставинам.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію (ч. 2 ст. 307 КПК України). Скаржники мають право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Слідчий, при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, цих положень Закону, не дотримався. Висновки слідчого про неможливість встановлення винної особи є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження - необґрунтованим.

З цих підстав оскаржувана постанова слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 від 31.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000817, за ч. 2 ст. 365 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 від 31.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000817, за ч. 2 ст. 365 КК України - скасувати.

Ухвалу направити прокурору Кіровоградської обласної прокуратури для організації подальшого досудового розслідування.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання (ч. 3 ст. 307 КПК України).

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1