В И Р О К

іменем України

18 грудня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001845, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Новодонецьке, Добропільського р-ну, Донецької обл., громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, холостого, утримує матір ОСОБА_6 1955 року народження, раніше неодноразово судимого, останній раз 07 вересня 2011 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 23 грудня 2014 року за відбуванням покарання, строк погашення судимості за яким переривався вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проги України, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102- IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжувався.

12 вересня 2025 року, приблизно о 12:00 год., більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходився у приміщенні квартири розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував за запрошенням потерпілого ОСОБА_7 та допомагав останньому у евакуації особистих речей.

У цей час, у одній із кімнат, ОСОБА_4 побачив планшет торгової марки «DOOGEE» моделі «Т10 PRO» та в нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 та звернення його на свою користь

Реалізуючи вкзааний злочинний умисел, ОСОБА_4 , 12 вересня 2025 року, приблизно о 13:00 год., більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, знаходячись у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , під час завантаження речей потерпілого ОСОБА_8 до автомобілю, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх ній. вважаючи, що навколо нього немає сторонніх осіб, які б могли запобігти доведенню його протиправних дій до кінця, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку немає ніякого законного права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, шляхом вільного доступу викрав з кузова автомобіля планшет торгової марки «DOOGEE» моделі «110 PRO» вартістю 4425,35 гри., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Заволодівши викраденим майном і отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4425,35 гри.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав повністю. Показав, що 12 вересня 2025 року його запросили допомогти завантажити речі для евакуації з м. Білозерське. В обідній час він приїхав на місце і носив речі з квартири з автівку. Серед речей був планшет. Не може пояснити свій вчинок, але цей планшет він з кузова автівки таємно взяв і сховав серед своїх речей. Після завершення завантеження речей він повернувся додому і виклав планшет. Той йому особливо не був потрібен, тому він ніяких дій з цим планшетом не вчиняв. Через декілька днів приїхали працівники поліції і він їм цей планшет добровільно видав. У вчиненому розкаюється. Просить суд враховувати, що у нього на утриманні перебуває інсулінозалежна матір, яка потребує його постійної допомоги і яку не буде кому евакуювати в разі засудження до реального покарання.

Оскільки ОСОБА_4 добровільно та усвідомлено (сумнівів щодо чого під час його допиту встановлено не було) повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст цих обставин, судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, корисливим, тяжким, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, вартість майна, що було предметом злочинних посягань, та його значимість для потерпілого, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на наркологічному і психіатричному обліках не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та активне сприяння встановленню фактичних обставин кримінального правопорушення.

На обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, сторона обвинувачення не посилається і такі обставини судом у межах висунутого обвинувачення не встановлені.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

З огляду на зазначене, враховуючі вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що його обтяжують, наявність на утриманні обвинуваченого, який мешкає в зоні можливих бойових дій, матері похилого віку, яка через тяжке захворювання потребує сторонньої допомоги, зокрема і подальшої можливої евакуації, при тому, що обвинувачений щодо неї через смерть чоловіка та інших дітей є єдиною особою, яка може надати таку допомогу, той факт, що завдана потерпілому шкода відшкодована обвинуваченим в повному обсязі, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користьдержави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Речові докази: планшет торгової марки «DOOGEE» моделі «Т10 PRO», гарантійний талон та чек на нього передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

18.12.2025