Провадження №1-кс/523/7655/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора в кримінальному провадженні №0000323 від 16.08.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Як вбачається з матеріалів вказаного клопотання, в провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000323 від 16.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеською обласною прокуратурою.

Так, органами досудового розслідування, отримано дані, щодо здійснення діяльності громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружини - громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлену на ввезення пального (скраплений газ) російського виробництва на територію України.

За наявними даними, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , з метою збільшення прибутку підконтрольних їм підприємств та власного економічного становища, а також можливого пособництва державі-агресору шляхом передачі останній матеріальних ресурсів у вигляді грошових коштів за імпортовані товаро-матеріальні цінності, здійснюють ввезення на територію України скрапленого газу російського виробництва через підконтрольне їм ТОВ «Енергоімпекс», який в подальшому реалізовують через комерційні структури на території Одеського регіону, а саме: ТОВ «Енергоiмпекс» (), ТОВ «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» (), ТОВ «Активгаз» (), ТОВ «Активгаз Юг» (), ТОВ «Активгаз Восток» (), ТОВ «СГ Торг» (), ТОВ «Єгаз-Рiтейл» (), ТОВ «Каньон Трейд» (), ТОВ «Компанія Квантум» (), БП «Бiмекс» ЛТД ТОВ (), ТОВ «БЕМАНТ» () та ТОВ «Еквiст Сiм» (), а також мережi АЗГС «Єгаз» та «Активгаз», які здійснюють свою дiяльнiсть на територiї Одеської, Миколаївської та Херсонської областей.

При цьому, отримано інформацію, що фактичним відправником скрапленого газу для підприємства ТОВ «Енергоімпекс» є австрійське підприємство «Rhinestone Trading Gmbh» (код 433608i), кінцевими бенефіціарними власниками якого є громадяни російської федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 . Постачальниками скрапленого газу для вказаного іноземного підприємства виступають російські газові трейдери ООО «Гнс Великие Луки», ООО «Газпромтранс», ООО «Усть Кутский Газ», діяльність яких пов`язана з фінансуванням військово-промислового комплексу рф та веденням агресивної війни на території України.

Окрім цього, отримано інформацію, що громадяни рф ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є засновниками наступних російських підприємств з оптової торгівлі скрапленим газом: ООО «Аврора Трейдинг» (ЄДРЮО 905/ ІНН ), ООО «Райнстон Трейдинг» (ЄДРЮО 090/ ІНН ), ООО «Райнстон Трейдинг Рус» (ЄДРЮО 354/ ІНН ).

Відповідно до наявної інформації, з липня по грудень 2023 року, та з 01 по 31 січня 2024 року, постачання скрапленого газу від австрійського підприємства «Rhinestone Trading Gmbh» на адресу ТОВ «Енергоімпекс» здійснювалось за прямим контрактом підписаним громадянином рф ОСОБА_8 та громадянкою України ОСОБА_6 . Транспортування газу здійснювалось морським газовим танкером «POSEIDON GAS» (ІМО:9249697, прапор Ліберії), який перевозив пальне з турецького порту «Ярімка» до портів «Галац» (Румунія), «Бургас» (Болгарія), де розвантажував скраплений газ у вантажні автомобілі підприємств ТОВ «БЕМАНТ», ТОВ «ЕКВІСТ СІМ», підконтрольних ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Так,встановлено громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який виконує функції системного адміністратора підприємств ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

З метою перевірки можливої причетності громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, було проведено обшук об?єкту нерухомості, за місцем його фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та тимчасово вилучено:

-мобільний телефон марки «Samsung» з ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та сім картою № НОМЕР_5 ;

-системний блок чорного кольору з написами «Балтський РТЦК та СП», «101490397 №04».

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому;

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, згідно з ч.1 ст. 98 КПК України,вилучені предмети документи можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового огляду, проведення криміналістичних та інших експертиз.

Таким чином, вилучені в ході обшуку предмети і документи маюсть бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Окрім того, вищевказані предмети і документи мають значення для встановлення обставин у кирмінальному провадженні, а також можуть бути використані,самостійно і в сукупності, як докази вчинення кримінальног правопорушення.

Далі, у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Необхідно зазначити, що у Рішенні «Серявін проти України», ЄСПЛ розглянув справу у якій йшлося про втручання органів державної влади у володіння майном особи, тому слідчий суддя вважає, що вказане рішення певним чином відображає природу правовідносин, які склалися у цій справі.

Як вже було зазначено вище, положення КПК України, зокрема ст.170 КПК України, передбачають накладення арешту на майно, яке є речовим доказом за кримінальним провадженням.

Щодо дотримання принципу верховенства права, то відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами було законним та таким, що відповідає принципу верховенства права.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.167, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно із забороною володіння, користування та розпорядження:

-мобільний телефон марки «Samsung» з ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 та сім картою № НОМЕР_5 ;

-системний блок чорного кольору з написами «Балтський РТЦК та СП», «101490397 №04».

Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1