Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2578/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/911/25
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження № 0000142 від 27.09.2021 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2025, яким засуджено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Меньківка, Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю другої групи, раніше не судимого,-

-за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 вирішено рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_7 , яка одночасно діє в інтересах малолітньої ОСОБА_10 , задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог цивільного позову відмовлено.

Вирішено долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судових експертиз у загальній сумі 34510 (тридцять чотири тисячі п`ятсот десять) грн. 59 коп., які складаються з витрат, пов`язаних із проведенням інженерно-транспортних судових експертиз у загальному розмірі 4462 грн. 12 коп. (а.с. 146, 154, 166 том №1) та витрат, пов`язаних із проведенням судової автотехнічної експертизи та додаткової судової автотехнічної експертизи у загальній сумі 30048,47 грн. (а.с. 188 том №1, а.с. 145 том №2).

Скасовано арешт з мотоцикла «SPARK-SP125С-2С», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладено ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2021 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 до набрання вироком суду законної сили вирішено не обирати.

встановив:

Згідно вироку, 27 вересня 2021 року близько 10 години ОСОБА_9 в порушення вимог п.п. 31.1, 31.4, 31.4.1 а), 31.4.5 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, тобто при відсутності на автомобілі «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на конструктивно встановлених місцях елементів приводу (гнучких тросів) та відповідних гальмових механізмів, що забезпечують блокування задніх коліс та нерухомий стан автомобіля, внаслідок зміни гальмових механізмів задніх коліс (зміна конструкції гальмової системи), та з встановленням на колеса задньої вісі недопустимої для даної марки автомобіля шини марки «Premiorri», розміром 185/60R14, що забороняють експлуатацію транспортних засобів і могли бути виявлені водієм та усунені під час проведення кваліфікованого технічного обслуговування, керував зазначеним автомобілем, яким рухався по вул. Русанівська в м. Радомишль Житомирської області, наближаючись до регульованого перехрестя з вулицею 9-го Січня.

Під час проїзду регульованого перехрестя вулиць Русанівська та 9-го Січня в м. Радомишль Житомирської області на сигнал світлофора зеленого кольору, що дозволяє рух, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 , маючи намір на перехресті повернути ліворуч на вул. 9-го Січня, проявляючи необережність та недбалість, порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме: не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу та за дорожньою обстановкою, що не дало змоги відповідно реагувати на її зміну і відволікся від керування автомобілем у дорозі (п. 2.3 б) вказаних Правил), перед початком руху та зміною напрямку руху вліво не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 вказаних Правил), повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не дав дороги технічно справному мотоциклу «SPARK-SP125С-2С», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що під керуванням ОСОБА_11 , з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, рухався в зустрічному напрямку прямо (п. 16.6 вказаних Правил), в результаті чого почав маневр повороту вліво в той момент, коли водій мотоцикла «SPARK-SP125С-2С», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , який відповідно п. 1.4 вказаних Правил розраховував на те, що й інші учасники виконують Правила, вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування термінового гальмування, що призвело до зіткнення мотоцикла з автомобілем на перехресті зазначених вулиць, на смузі руху мотоцикла.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, під час зіткнення мотоцикла та автомобіля, водій мотоцикла «SPARK-SP125С-2С», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: синцю, рани голови, обличчя, рани, ссадин лівої нижньої кінцівки, переломів 6,7,8 ребер справа та 4,5,6 зліва, забою серця, крововиливів під м`які мозкові оболонки в лівій скроневій та тім`яній ділянках, в праву півкулю мозочка, геморагічного забою головного мозку тяжкого ступеню, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, внутрішньомозкової гематоми лівої лобної ділянки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_11 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні КНП «Радомишльська лікарня».

Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.п. 2.3 б), 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Вважає, що була допущена неповнота судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а призначене її підзахисному покарання не відповідає особі засудженого та є несправедливим внаслідок його суворості. Також вважає, що судом було порушено вимоги кримінально-процесуального закону.

Зазначає, що судом не здобуто доказів того, що ОСОБА_9 було допущено порушення правил безпеки дорожнього руху.

Твердить, що показання окремих свідків є суперечливими, а саме свідка ОСОБА_12 .

Висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №2237/21-25 від 06.10.2021 року, на який суд посилається як на доказ вини обвинуваченого, вважає таким, що суперечить іншим матеріалам справи, а також викликає інші сумніви в його правильності. Зокрема, як вихідні дані для розрахунків експертом бралася лише швидкість мотоцикліста 40 км/год, тоді як в матеріалах кримінального провадження міститься інформація щодо швидкості від 33,4 до 50 км/год, про що зазначалося вище, і щодо яких розрахунки експертом не робилися. У зв`язку з цим, а також без врахування інших обставин, невірно розраховано, коли при заданих умовах виникає небезпека для руху мотоцикліста.

Зазначає, що згідно висновку експерта № СЕ-19/106-21/10072-ІТ від 29.10.2021 року експертом не встановлено, під яким кутом знаходились поздовжні вісі транспортних засобів у момент первинного контакту, а також як вони розташовувалися відносно елементів проїжджої частини у момент контакту, не встановлене точне місце зіткнення транспортних засобів

Вважає, що залишилося відкритим й питання, хто з учасників ДТП мав перевагу у русі, так як сигнал світлофора міг вже змінитися.

На думку захисника, висновок судової автотехнічної експертизи від 06.10.2021 року та висновок додаткової автотехнічної експертизи суперечать один одному та є взаємовиключними, а суд їх наводить як доказ вини обвинуваченого. Висновок експерта №2237/21-25 від 06.10.2021 року та протокол проведення слідчого експерименту від 10.01.2024 року, також суперечать один одному та не можуть вважатися повними, всебічними та обґрунтованими доказами.

У частині задоволення цивільного позову та стягнення з обвинуваченого сум морального відшкодування рішення суду також вважає незаконним, так як обвинуваченим була застрахована його цивільно-правова відповідальність і судом до участі в справі як співвідповідач була притягнута страхова компанія - ПрАТ «УПСК», щодо якої рішення судом не виносилося.

Захисник посилається на порушення вимог кримінального процесуального закону, які на її думку полягають у тому, що:

1)досудове та судове слідство проведене не повно та не об`єктивно, а матеріали кримінального провадження беззаперечно не свідчать про доведеність вини обвинуваченого; судом не усунені суперечності щодо обставин скоєння ДТП та не перевірено доводів обвинуваченого щодо того, що ні він, ні пасажири автомобіля не бачили мотоцикліста.

2)під час досудового розслідування було порушене передбачене ст.20 КПК України право на захист обвинуваченого. ОСОБА_9 , який є інвалідом 2 групи, має вади слуху, внаслідок чого йому було складно почути запитання слідчого та висловити свою думку, є особою похилого віку, юридично не обізнаний. Однак під час досудового слідства не було забезпечене його право на кваліфіковану правову допомогу. Але належної оцінки доказам, зібраних з порушенням права на захист обвинуваченого, судом 1 інстанції надано не було.

Звертає увагу суду на те, що при вирішенні питання щодо виду та розміру покарання, суд першої інстанції не врахував обставин, які характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він є інвалідом 2 групи безтерміново та йому необхідне спостереження лікарів онколога, кардіолога, лікування у хіміотерапевта. Так, під час розгляду справи судом ОСОБА_9 неодноразово проходив курси хіміотерапії в стаціонарі з приводу раку стравоходу, про що суду надавалися відповідні медичні документи.

Також суду відомо, що обвинувачений має поганий слух та без відповідного технічного забезпечення не спроможний був сприймати звукову інформацію в залі судового засідання.

Посилається на досудову доповідь, надану Житомирським районним сектором №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області від 09.05.2022 року

Від прокурора надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в яких він просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, заперечення потерпілої та прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, порушення ним як особою, яка керувала транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_11 , є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Разом з тим, доводи сторони захисту, які зводяться до відсутності в діях ОСОБА_9 порушень вимог ПДР України, які знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП, також твердження апелянта щодо недопустимості, недостовірності й неналежності доказів сторони обвинувачення, наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону по справі, позбавлені підстав.

Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав, пояснив, що в той день у м. Радомишль їхав додому на власному автомобілі марки «ВАЗ-21099» від автопарку у бік с. Лутівка. Була суха та сонячна погода. Разом з ним в автомобілі їхали ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . На зелений сигнал світлофора на перехресті хотів виконати маневр повороту наліво, однак, пропускаючи зустрічний транспорт, зупинився посеред перехрестя. Після проїзду зустрічного автомобіля повільно почав повертати наліво, проте зненацька відбулось зіткнення з мотоциклом під керуванням потерпілого, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження, зокрема розсипалось лобове скло, було пошкоджено обидві фари, решітку та бампер, зігнуто лонжерон. Зазначив, що з огляду на характер механічних пошкоджень його автомобіля, потерпілий ОСОБА_11 їхав зі сторони вул. 9-го Січня, а не зі сторони вул. Русанівської. Після зіткнення обвинувачений, перебуваючи у шоковому стані, вийшов з автомобіля і побачив мотоцикл та його водія, який лежав поряд з правого боку автомобіля, він був ще живий. Пасажири його автомобіля одразу ж почали надавати допомогу потерпілому і викликали швидку медичну допомогу. На відстані 15 м від перехрестя лежав мотошолом.

При проведенні слідчого експерименту від 30.09.2021, підозрюваний повідомив на місцевості про обставини дорожньо-транспортної пригоди, (а.с. 167-174 том №1).

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції безпосередньо дослідивши докази, навівши їх у вироку спростував вказані показання обвинуваченого, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 27.09.2021 близько 10 год. 40 хв. із мобільного телефону її чоловіка ОСОБА_11 зателефонував працівник Радомишльської лікарні та повідомив, що її чоловік потрапив у ДТП, знаходиться у лікарні без свідомості та попросив приїхати у лікарню. Коли потерпіла їхала у лікарню та проїжджала регульоване перехрестя вул. Русанівська і 9-го Січня, то побачила, що лежав мотоцикл її чоловіка по напрямку с. Лутівка, поряд лежав мотошолом. У лікарні на тілі чоловіка побачила численні гематоми. Чоловіку було проведено хірургічну операцію, однак від травм на четвертий день він помер. При призначенні судом обвинуваченому покарання наполягала на його суворості.

Свідок ОСОБА_16 , знайома обвинуваченого, пояснила, що 27 вересня 2021 року близько 10 години, вона та ОСОБА_9 на його власному автомобілі «ВАЗ-21099» їхали з автопарку м. Радомишль в бік с. Лутівка. У автомобілі були ще пасажири - на задньому сидінні сидів її чоловік ОСОБА_17 та брат ОСОБА_18 . Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_9 за кермом. Погода того дня була сухою, опадів не було. Коли на перехресті на зелений сигнал світлофора повільно повертали наліво в момент виконання повороту, раптово та неочікувано відбулось зіткнення. Зіткнення мотоцикла з автомобілем відбулось у центр передньої його частини. Внаслідок ДТП у автомобіля погнуло бампер, номерний знак, капот, розбилось лобове скло. Свідок вважає, що у обвинуваченого до моменту ДТП не було перешкод для виконання маневру повороту.

Свідок ОСОБА_17 надав аналогічні покази, додатково зазначивши, що у момент зіткнення звуку гальмування він не чув.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що 27 вересня 2021 року о 9 год. 30 хв., виконуючи обов`язки водія шкільного автобуса, зупинився на вул. Русанівській в м. Радомишль за перехрестям на відстані 60 м від нього перед автостанцією, щоб зайти до аптеки. Коли повертався з аптеки на цій же вулиці побачив потерпілого, який їхав на мотоциклі в мотошоломі зі сторони автостанції в бік автопарку зі швидкістю 40-45 км/год.. Таку швидкість мотоцикла визначив, виходячи із власного досвіду, оскільки має 42 роки водійського стажу. Звук мотора мотоцикла був спокійний, не голосний. Свідок перебіг через дорогу і коли підійшов до автобуса почув удар, повернув голову і побачив, як мотоцикл ударив правий кут автомобіля, там де бампер, а потерпілий перелетів через автомобіль. На світлофорі в цей момент горіло зелене світло. Автомобіль рухався від автопарку і повертав на вулицю в бік с. Лутівка. Мотоцикл вже був майже по середині перехрестя, тому на думку свідка, потерпілий не очікував, що обвинувачений виконає маневр повороту. Після ДТП мотоцикл залишився перед автомобілем, а потерпілий знаходився з лівого боку автомобіля.

При проведенні слідчого експерименту від 10 січня 2024 року за участі свідка ОСОБА_19 та фототаблиці до нього, останній повідомив на місцевості про обставини дорожньо-транспортної пригоди, які узгоджуються з його показаннями. (а.с. 89-95 том №2).

Свідок ОСОБА_20 показав, що 27.09.2021 близько 10 години стояв біля магазину «Династія» у 20-30 м від перехрестя вулиць 9-го Січня та Русанівської в м. Радомишль, тому бачив, як з вул. Русанівської рухався автомобіль «ВАЗ», зеленого кольору, на зелений сигнал світлофора, та зупинився посеред перехрестя, почав плавно рухатись, виконуючи поворот ліворуч, однак не пропустивши мотоцикл, який рухався прямо, відбулось зіткнення автомобіля з мотоциклом. Мотоцикл рухався зі швидкістю 40-50 км/год. Безпосередньо момент зіткнення він не бачив, бо як раз в цей час відволікся. Вважає, що мотоцикл в`їхав у праве крило автомобіля. Після ДТП водій мотоцикла був без свідомості, тому хтось викликав медичну допомогу, а свідок зателефонував у поліцію.

Свідок ОСОБА_12 показала, що 27 вересня 2021 року близько 10 години, коли стояла на зупинці поблизу перехрестя вулиць 9-го Січня та Русанівської в м. Радомишль, ближче до кафе «Династія», почула звук мотоцикла, який від автостанції по вул. Русанівській їхав в бік автопарку, після чого почула удар внаслідок зіткнення цього мотоцикла і автомобіля, який на перехресті повертав на вулицю, що в напрямку с. Лутівка. Момент зіткнення вказаних транспортних засобів вона не бачила. Вважає, що мотоцикліст їхав у мотошоломі, оскільки після ДТП він полетів в бік вулиці, де розташоване «Сільпо», а мотоцикл, на її думку, їхав швидко, що визначила по силі звука його двигуна. Бачила потерпілого на місці ДТП, він лежав біля автомобіля.

Свідок ОСОБА_21 , водій швидкої медичної допомоги центру екстреної медичної допомоги, пояснив, що 27 вересня 2021 року близько 10 години надійшов виклик про ДТП в м. Радомишль на перехресті вулиць Мала Житомирська - 9-го Січня, тому він разом з фельдшером ОСОБА_22 прибули на місце події, де на проїзній частині на спині лежав потерпілий. У нього було у крові травмоване обличчя. Розташування транспортних засобів та чи працював світлофор на перехресті він не запам`ятав, бо виконував свої обов`язки. Пам`ятає, що потерпілого швидко завантажили до машини і доставили до лікарні.

Свідок ОСОБА_22 фельдшер з надзвичайних ситуацій пункту постійного базування бригад м. Радомишль КП «Центр екстреної медичної допомоги» Житомирської обласної ради, пояснила, що 27 вересня 2021 року надійшов виклик, що на перехресті вулиць 9-го Січня та Русанівської в м. Радомишль сталась ДТП з потерпілим, який без свідомості. Коли разом з ОСОБА_21 прибули у вказане місце, було виявлено потерпілого, який лежав ближче до вул. 9-го Січня на асфальті без свідомості та у нього була травмована голова. У подальшому останній був доставлений до КНП «Радомишльська лікарня».

Усупереч доводам апелянта, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що показання свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_19 викладено в оскарженому рішенні з достатньою повнотою, відображено сутнісну (змістовну) складову їх показань, що має значення для встановлення судом обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження за приписамист.91 КПК України.

Між тим, положеннями КПК України не передбачено обов`язку суду дослівно викладати показання свідків, таке джерело доказів відображається судом у тому обсязі, який необхідний для встановлення істини в кримінальному провадженні, що й було зроблено в досліджуваному випадку.

З показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 слідує, що обвинувачений здійснюючи поворот ліворуч на зелений сигнал світлофора на регульованому перехресті не надав переваги в русі водію мотоцикла, який рухався йому назустріч.

Свідок ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , як слідує з їх показань водія мотоцикла не бачили, а почули лише удар від зіткнення, а це свідчить, що вони як пасажири за дорожньою обстановкою не спостерігала, а їх показання жодним чином не спростовують правильність висновків суду.

Згідно рапорту інспектора-чергового ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від ОСОБА_20 27.09.2021 о 10 год. 09 хв. до служби «102» надійшло повідомлення про те, що в м. Радомишль на перехресті біля магазину «Династія» сталась ДТП, а саме авто збило мотоцикліста (а.с. 108 том №1).

Згідно даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 вересня 2021 року, схеми та фототаблиці до нього, слідчим СВ ВП №3 Житомирського РУП було проведено огляд місця ДТП на регульованому перехресті 9-го Січня та Русанівської в м. Радомишль та встановлено, що 27.09.2021 було ясно, сонячно, без опадів, температура повітря 15°С; проїзна частина є горизонтальною ділянкою, дорожнє покриття асфальтобетонне загальною шириною 13 м, сухе чисте, призначене для руху в двох напрямках, нерівності та пошкодження дорожнього покриття відсутні, дорожня розмітка відсутня; до проїзної частини примикають праворуч тротуар шириною 2,1 м, ліворуч тротуар шириною 1,7 м; відеоспостереження на місці ДТП відсутнє; об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч - відсутні; сліди, які б свідчили про переміщення транспортних засобів відсутні. На мотоциклі «SPARK-SP125C-2C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було пошкоджено пластикове облицювання, зігнуто кермо та захисні дуги, наявні подряпини на корпусі. На автомобілі «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було розбито лобове скло, дві передні фари, зігнуто передній бампер та капот. Мотоцикл «SPARK-SP125C-2C» був розташований на відстані 4,3 м від переднього колеса до правого краю дороги, 5,2 м від заднього колеса та 11,7 м від краю перехрестя. Автомобіль «ВАЗ-21099» був розташований на відстані 5,4 м від переднього лівого колеса до лівого краю дороги, 3,9 м від заднього лівого до краю дороги та 9,2 м від краю перехрестя. Осип скла шириною 6,7 м розташований на відстані 4,9 м до лівого краю та 4,1 м до правого. Багажник мотоцикла розташований на відстані 9 м від краю перехрестя та 4,3 м до правого краю перехрестя. Мотошолом розташований на відстані 4,2 м від лівого краю вул. Русанівської та 5 м до лівого краю перехрестя. Сліди шин на дорожньому покритті відсутні. На дорозі залишені мотоциклом потертості довжиною 3,8 м, 5,1 м та 6,8 м до правого краю (а.с. 109-129 том №1).

Згідно висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/106-21/10080-ІТ від 28.10.2021 на момент ДТП, робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилась в технічно працездатному стані, однак не відповідала вимогам п. 31.4.1 а) ПДР, стоянкова гальмова система цього автомобіля знаходилась в технічно не працездатному стані. На момент ДТП рульове керування та ходова частина вказаного автомобіля знаходились в технічно працездатному стані, однак ходова частина не відповідала вимогам п.п. 31.4.5 в) ПДР. В процесі дослідження технічного стану рульового керування та ходової частини автомобіля не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП. Виявлена зміна конструкції гальмової системи, а саме гальмових механізмів задніх коліс, може впливати на ефективність гальмування автомобіля, однак питання про причинний зв`язок між вказаними несправностями та виникненням даної ДТП може бути вирішений під час проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод». Виявлена несправність (зміна гальмових механізмів задніх коліс - зміна конструкції) носить суто експлуатаційний характер, та могла бути виявлена водієм до ДТП і усунене під час проведення кваліфікованого технічного обслуговування (а.с. 139-145 том №1).

Згідно висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/106-21/10081-ІТ від 28.10.2021 на момент ДТП гальмова система, рульове керування та ходова частина мотоцикла «SPARK-SP125C-2C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились в технічно працездатному стані. В процесі дослідження технічного стану вказаного мотоцикла не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с. 148-153 том №1).

Згідно висновку експерта Малинського відділення судово-медичної експертизи №161 від 26.10.2021, причиною смерті ОСОБА_11 явилась внутрішньочерепна травма з тривалим коматозним станом, яка ускладнилась набряком головного мозку, що зумовило зупинку функцій центральної нервової системи, серцевої діяльності, дихання. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді синцю, рани голови, обличчя, рани, ссадин лівої нижньої кінцівки, перелому 6, 7, 8 ребер справа, 4, 5, 6 зліва, забою серця, крововиливів під м`які мозкові оболонки в лівій скроневій та тімянній ділянках, в праву півкулю мозочка, геморагічного забою головного мозку тяжкого ступеню, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, внутрішньомозкової гематоми лівої лобної ділянки, які мають ознаки тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, могли виникнути від дії твердих тупих предметів із значною силою прикладання і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Смерть його настала в КНП «Радомишльська лікарня» 30.09.2021 о 18 год. в стаціонарі. Відносно до травмуючого об`єкту він міг перебувати лівою стороною тіла. Даними про те, в якому стані (тверезий чи п`яний) він міг перебувати в момент отримання тілесних ушкоджень судово-медичний експерт не володіє (а.с. 183-185 том №1).

Зі змісту висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що в момент ДТП 27 вересня 2021 року, як обвинувачений ОСОБА_9 , так і потерпілий ОСОБА_11 в стані сп`яніння не перебували (а.с. 193-194, 196 том №1).

У цьому кримінальному провадженні місцевий суд провів розгляд з урахуванням положень ст. 337 КПК України в межах висунутого ОСОБА_9 обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідив і оцінив усі докази в сукупності та чітко встановив у вироку, що порушення ним правил безпеки дорожнього руху стали причиною настання наслідків, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, тобто перебували у прямому причинному зв`язку з ними.

Усупереч доводам сторони захисту, наведеним у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 , суд першої інстанції у сформульованому обвинуваченні, яке визнане доведеним, зазначив, що причиною дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків є порушення вимог пунктів 2.3б), 10.1, 16.6 ПДР, допущені водієм ОСОБА_9 , котрий перед початком руху та зміною напрямку руху вліво не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не дав дороги технічно справному мотоциклу «SPARK-SP125С-2С», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що під керуванням ОСОБА_11 , рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого почав маневр повороту вліво в той момент, коли водій мотоцикла «SPARK-SP125С-2С», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування термінового гальмування, що призвело до зіткнення мотоцикла з автомобілем на перехресті зазначених вулиць, на смузі руху мотоцикла.

Установлюючи механізм й обставини ДТП, суд, крім інших доказів, дослідив ряд висновків експертиз.

Доводи захисника, що висновки експертів №2237/21-25 від 06.10.2021, № СЕ-19/106-21/10072-ІТ від 29.10.2021, №6072/24-52 від 07.04.2025 суперечать іншим матеріалам справи, а також викликають сумніви в їх правильності є голослівними.

Так, за висновком експерта №2237/21-25 від 06.10.2021 водій мотоцикла «SPARK-SP125C-2C» ОСОБА_11 не мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21099» шляхом застосування термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій вказаного мотоцикла ОСОБА_11 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР. З технічної точки зору та відповідно до проведених розрахунків в діях водія ОСОБА_11 невідповідностей технічним вимогам п. 12.3 ПДР не вбачається. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 та п. 16.6 ПДР, однак його дії не відповідали вимогам зазначених пунктів ПДР. З урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження, з технічної точки зору, причиною створення аварійної обстановки і виникнення згаданої ДТП, в даних умовах дорожнього руху, слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_9 , які суперечили вимогам п. 10.1, 16.6 ПДР (а.с. 189-192 том №1).

Судовий експерт ОСОБА_23 , зазначив, що ним проводились судова автотехнічна експертиза на підставі вихідних даних, які йому були надані слідчим у матеріалах кримінального провадження та зазначені в його постанові. Експерт вказав, що мотоцикліст з моменту виявлення небезпеки подолав відстань 20 м, а для зупинки йому потрібна було 23,7 м, середній час існування для нього небезпеки становив 1,8 с. Згідно дослідженої ним схеми слідів гальмування мотоцикла не було. Мотоцикліст їхав зі сталою швидкістю, не змінюючи її, що було враховано в ході проведення експертизи. Експерт зазначив, що з технічної точки зору обвинувачений перед тим, як розпочинати маневр повороту повинен був переконатись, що не створить перешкоду для руху мотоциклу. Перевагу в русі мав саме потерпілий, обвинувачений мав гальмувати, а не продовжувати рух. Експертом були встановлені в діях ОСОБА_9 невідповідності вимогам п. 10.1, 16.6 ПДР. Експерт розтлумачив значення терміну зустрічно-перехресного руху, вказавши, що це рух під певним кутом.

Відповідно до висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/106-21/10072-ІТ від 29.10.2021 первинний контакт вищевказаних транспортних засобів відбувся між передньою частиною (переднім реєстраційним номером, переднім бампером та кришкою моторного відсіку) автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та передньою частиною лівої бокової поверхні (переднім колесом, лівою амортизаційною стійкою вилки, лівою захисною дугою) мотоцикла «SPARK-SP125C-2C», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при загальному русі транспортних засобів в зустрічно-перехресному напрямку. З технічної точки зору місце зіткнення вказаного автомобіля і мотоцикла розташоване на проїзній частині в межах перехрестя вул. Русанівська та 9-го Січня в м. Радомишль, на деякій відстані перед початком утворення подряпини на асфальті, початок якої зафіксований в поперечному напрямку на відстані 3,8 м від лівого краю проїзної частини по вул. Русанівська, в повздовжньому напрямку на відстані 6,8 м від умовної лінії правого краю проїзної частини по вул. 9-го Січня, більш точніше вказати розташування місця зіткнення транспортних засобів не представилось можливим по причині відсутності характерної слідової інформації за якою можливо було б прийти до категоричного висновку (осип ґрунту, зміна напрямку утворення слідів гальмування ТЗ, сліди зсуву ТЗ тощо) (а.с. 156-165 том №1)..

Апеляційний суд критично розцінює доводи сторони захисту про те, що під час експертиз фактично не проведено відповідних досліджень, в тому числі не встановлено місце зіткнення.

Як вбачається з висновків експертиз №2237/21-25 від 06.10.2021, №СЕ-19/106-21/10072-ІТ від 29.10.2021 слідчий поставив на вирішення експертизи ряд питань із урахуванням відомостей, які повідомили обвинувачений ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_19 і слідчих експериментів, стосовно місця зіткнення, для вирішення питання про положення місця зіткнення автомобіля «ВАЗ-21099» д.н.з НОМЕР_2 та мотоцикла марки «SPARK-SP125C-2C» д.н.з. НОМЕР_3 експертному аналізу були піддані фактичні дані, що містяться в протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього, яка мала місце 27.09.2021.

Експертам було надано матеріали кримінального провадження, тобто всі зібрані під час слідчих дій відомості.

Апеляційний суд встановив, що за змістом висновки експертиз відповідають вимогам ст. 102 КПК України, в них наведено докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані в дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка, обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

Тому доводи сторони захисту, що під час цих експертизи були враховані не всі відомості, суперечать матеріалам справи.

Так, у своїх показаннях свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , повідомляли досить приблизну швидкість руху мотоцикла, яка була пов`язана із суб`єктивним відчуттям швидкості свідками, для встановлення точного числового показчика швидкості руху, колегія суддів вважає правильним ураховувати швидкість руху, встановлену в автотехнічній експертизі № 2237/21-25 від 06.10.2021 та додаткової судової автотехнічної експертизи № 6072/24-25 від 07.04.20255 шляхом аналізу обставин ДТП, які безсумнівно містять об`єктивні дані.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_23 підтвердив, що з технічної точки зору обвинувачений перед тим, як розпочинати маневр повороту повинен був переконатись, що не створить перешкоду для руху мотоциклу. Перевагу в русі мав саме потерпілий, обвинувачений мав гальмувати, а не продовжувати рух. Експертом були встановлені в діях ОСОБА_9 невідповідності вимогам п. 10.1, 16.6 ПДР

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інститут судових експертиз за результатами проведення додаткової судової автотехнічної експертизи №6072/24-52 від 07.04.2025 визначити швидкість мотоцикла «SPARK-SP125C-2C» за обсягом наданих на дослідження матеріалів в рамках даного дослідження експертним (розрахунковим) шляхом неможливо. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору водію автомобіля «ВАЗ-21099» необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 16.6 ПДР. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору дії водія вказаного мотоцикла регламентуються п. 12.4, а з моменту виникнення небезпеки для руху - вимогами п. 12.3 ПДР. Визначити технічну можливість у водія мотоцикла уникнути даної ДТП експертним (розрахунковим) шляхом в категоричній формі неможливо. Приймаючи до уваги кількісні дані зближення транспортних засобів з моменту виникнення небезпеки для руху дії водія автомобіля «ВАЗ-21099» з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 16.6 ПДР; дана невідповідність з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Оскільки за обсягом наданих на дослідження матеріалів в категоричній формі визначити технічну можливість у водія мотоцикла уникнути даної ДТП експертним (розрахунковим) шляхом неможливо, тому і здійснити оцінку дій водія мотоцикла з технічної точки зору відповідно до вимог ПДР та встановити невідповідність вимогам ПДР, що знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, а також встановити чиї дії з технічної точки зору стали причиною створення аварійної обстановки і виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди в категоричній формі в рамках даного дослідження також неможливо (а.с. 135-144 том №2).

Цей висновок містить відповідний опис проведеного дослідження, мотивовані відповіді на поставлені питання, достатньо обґрунтований, складений із дотриманням вимог процесуальних норм, наданий компетентним фахівцем експертом ОСОБА_24 зі спеціальності «дослідження обставин і механізму ДТП», (стаж експертної роботи з 2005 року). Під час надання висновку експерт не лише автоматично виходив із наведених у матеріалах провадження даних, зокрема, в протоколі слідчого експерименту, а й перевіряли їх спроможність і достовірність шляхом аналізу всієї сукупності доказів, у зв`язку з чим об`єктивні підстави ставити під сумнів названий доказ, на що посилається сторона захисту, є відсутніми.

Матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які би свідчили про необґрунтованість проведеної вказаної вище автотехнічної експертизи, судової автотехнічної експертизи, або таких, що викликали б сумніви в їх правильності. Висновки проведених експертиз є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертиз, встановлено не було, а тому їх обґрунтовано покладено в основу обвинувального вироку.

Висновки експертів є результатом сукупності отриманих фактичних даних, наданих слідчим, що були предметом експертних досліджень.

У свою чергу колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи (ч. 1); кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях (ч. 2); висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, що здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку (ч. 10).

Автотехнічна експертиза - це експертне дослідження з метою встановлення механізму й обставин ДТП, технічного стану транспортних засобів, причин виходу з ладу їх деталей, а також обставин, що сприяли чи могли сприяти виникненню ДТП. Предметом цієї експертизи є фактичні дані про дорожню обстановку на місці пригоди, дії учасників пригоди і їх можливості, механізм ДТП, технічний стан транспортного засобу та його деталей, а також про обставини, що сприяли виникненню ДТП, що встановлює експерт-автотехнік на підставі своїх спеціальних знань і матеріалів справи (провадження).

Водночас юридичний аналіз причинно-наслідкового зв`язку виходить за межі дослідження технічної причинності між діями учасника дорожнього руху і виникненням ДТП, яку за встановленими методиками досліджують відповідні автотехнічні експерти. Такий зв`язок як ознаку об`єктивної сторони кримінального правопорушення суд установлює за кримінально-правовими правилами оцінки, спираючись на висновки експерта та на інші докази. Вирішення питання про те, діяння якого учасника ДТП є головною умовою, причиною заподіяння наслідків, з урахуванням характеру допущених ними порушень, належить до компетенції суду, адже автотехнічні експертизи в розумінні ч. 2 ст. 242 КПК України не є обов`язковими для постановлення остаточного рішення у справі та підлягають оцінці в сукупності і взаємозв`язку з іншими доказами.

Додатково слід зазначити, що відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

За конкретними обставинами даної справи, за умови виконання обвинуваченим вимог п. 10.1., 126.6 ПДР обвинувачений перед тим, як розпочинати маневр повороту повинен був переконатись, що не створить перешкоду для руху мотоциклу. Перевагу в русі мав саме потерпілий, обвинувачений повинен був дати йому дорогу.

Порушення ОСОБА_9 саме цих вимог ПДР знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням вказаної ДТП та її наслідками, що узгоджується із висновками експертиз 2237/21-25 від 06.10.2021, №СЕ-19/106-21/10072-ІТ від 29.10.2021, №6072/24-52 від 07.04.2025.

Доводи захисника про недопустимість, як доказу протоколу проведення слідчого експерименту від 30.09.2021 з ОСОБА_9 у зв`язку із тим, що слідчий експеримент за участі ОСОБА_25 суперечить вимогам п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України його проведено без участі захисника, хоча він мав проблеми зі слухом є необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 240 КПК України до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

До того ж положеннями ст. 240 КПК України визначено порядок проведення слідчого експерименту та зазначені обставини, які з`ясовуються під час його здійснення.

При цьому обставини, які зафіксовані у протоколі, мають бути предметом дослідження під час судового розгляду в сукупності з іншими доказами, а зміст протоколу повинен відповідати вимогам статей 104, 240 КПК України.

Зі змісту протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 30 вересня 2021 року, що міститься в матеріалах кримінального провадження (т. 1, а. п. 167-174), убачається, що відповідна слідча дія проведена за участю понятих з метою перевірки показань свідка ОСОБА_9 відображених у протоколі його допиту.

За результатом указаної слідчої дії було складено відповідний протокол, який без зауважень підписаний усіма його учасниками, а до протоколу долучено схему розташування об`єктів з їх описом. Ніхто не обмежував ОСОБА_9 , який мав статус свідка та мав достатньо часу, що запросити та скористатися допомогою адвоката, відмовитися надавати свідчення про ти себе і такі права йому були роз`яснені. Також, він мав можливість робити зауваження, наголошувати на тому, що він не розуміє чи погано чує слідчого, однак жодних зауважень він не мав, про те, що не чує слідчого не вказував і змоделював ситуацію, яка за його версією мала місце під час ДТП.

Указаний протокол слідчого експерименту був предметом дослідження суду першої інстанції, який не встановив підстав для визнання його недопустимим чи неналежним доказом, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, зокрема колегія суддів не встановила, що слідчий ставив навідні запитання свідку, і того, що умови його проведення не були наближені до тих, у яких відбувалися події, що перевірялися.

Окрім того, колегія суддів ураховує, що протокол слідчого експерименту з додатками не є єдиним або вирішальним доказом винуватості обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні.

Суд першої інстанції врахував показання обвинуваченого, свідків, експерта, а також дані, що містяться у протоколах, складених за результатами слідчих дій, висновках експертиз та інших письмових доказах, зміст яких детально наведено у вироку.

Суд діяв відповідно до положень КПК, детально проаналізувавши усі експертизи, які надали сторони, тому доводи висловлені в апеляційній скарзі про протилежне не ґрунтуються на матеріалах справи.

У цьому кримінальному провадженні суд дослідив у повному обсязі всі надані сторонами докази, на підставі яких з`ясував усі обставини, передбачені у ст. 91 КПК України, мотивував неврахування окремих із них та дійшов обґрунтованого висновку, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку беззаперечно доводять вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Колегія суддів зауважує, що незгода захисника обвинуваченого з оцінкою судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

З огляду на те, що винуватість ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена сукупністю вищенаведених доказів підстав для закриття кримінального провадження, як зазначено в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 немає.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо цивільного позову про стягнення моральної шкоди, то колегія суддів виходить з наступного.

Право потерпілого на відшкодування шкоди, внаслідок злочину є його невід`ємним правом в рамках кримінального процесу. Однак, такі дії передбачають ініціативну та активну позицію самого потерпілого. Це повинно знаходити своє вираження у складенні відповідного позову з конкретними матеріальними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України - ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, як убачається з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, щодо визначення та обґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_10 яка оцінила заподіяну їм моральну шкоду у розмірі 300 000 грн. кожній, було встановлено судом з достатнім урахуванням характеру вчиненого злочину, його наслідків, глибини та тривалості моральних та фізичних страждань потерпілих, пов`язаних із смертю дорогої для них людини - батька та чоловіка у результаті протиправних дій ОСОБА_9 та вирішено стягнути в розмірі по 250 000 грн. Також виходячи при цьому з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд врахував конкретні обставини провадження та докази досліджені і оцінені в судовому засіданні, діяв на власний розсуд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» (№ 1961-IV) передбачає відшкодування майнових збитків, завданих внаслідок ДТП. Моральна шкода (страждання) не є майновим збитком, тому її стягнення зі страхової компанії, як зазначено в апеляційній скарзі захисника, є необґрунтованим.

Призначене ОСОБА_9 покарання є співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу винного. Призначене обвинуваченому покарання відповідає принципу індивідуалізації, відповідно до якого суд на основі оцінки ряду загальних і спеціальних критеріїв, зазначених у законі, визначив особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, внаслідок якого настала непоправна втрата людини справедливу міру покарання, спрямовану на досягнення цілей виправлення засудженого та попередження вчинення аналогічних кримінальних правопорушення обвинуваченим так іншими особами.

Апеляційний суд також враховує відношення ОСОБА_9 до скоєного, а саме не визнання ним вини, відсутність каяття, вибачень перед потерпілою, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні суворого покарання, мізерне відшкодування заподіяної шкоди враховуючи смерть людини, характер порушень ПДР, які стали причиною ДТП, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, що свідчить про неможливість застосування положень ст. 69, 75 КК України.

Похилий вік ОСОБА_9 та поганий стан його здоров`я, позитивна характеристика самі по собі не зменшують суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, враховуючи його відношення до скоєного та непоправні наслідки, які настали.

Наявність тяжких захворювань у обвинуваченого може бути підставою для звільнення його від покарання за хворобою у порядку визначеному п.6 ч.1 ст. 537 КПК України ст. 84 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2025 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: