УХВАЛА

Справа № 569/20731/25

1-кс/569/7611/25

07 жовтня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Немовичі, Сарненського району, Рівненської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , сержанта, раніше не судимого підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону розслідується кримінальне провадження за №0000545 від 01.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

З клопотання вбачається, що 11 жовтня 2022 року ОСОБА_5 згідно Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 під час загальної мобілізації, після чого відправлений для подальшого проходження військової служби.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 14 від 20 січня 2023 року молодшого сержанта ОСОБА_5 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 та призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 13 січня 2023 року № 16-РС на посаду у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , зараховано на всі види забезпечення та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 51 від 25 лютого 2023 року молодшого сержанта ОСОБА_5 , командира бойової машини командира 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2023 № 25- РС (по особовому складу) призначено на посаду головного сержанта 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону, який приступив до виконання обов`язків за посадою.

Надалі, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 231 від 08 серпня 2023 року сержанта ОСОБА_5 , головного сержанта 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 № 134 - РС (по особовому складу) призначений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з довготривалим лікуванням.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по даний час.

Проте, сержант ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Зокрема, сержант ОСОБА_5 , із метою ухилення від несення обов`язків військової служби, у період часу з квітня 2024 року по січень 2025 року (точніший час досудовим розслідуванням не встановлено) повідомляв командуванню військової частини НОМЕР_1 , завідомо неправдиві відомості та надавав завідомо підроблені документи, а саме щодо поважності причин його відсутності на військовій службі та щодо необхідності вибуття з військової служби у зв`язку із періодичним лікуванням та перебування його на лікуванні у медичних закладах Рівненської області, тобто діючи шляхом обману, ухилився від проходження військової служби та виконання своїх службових обов`язків в той перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

Завдяки введенню в оману командування військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 тимчасово ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману у період часу з квітня 2024 року по січень 2025 року, надавав завідомо підроблені документи та відомості щодо поважності причин своєї відсутності на військовій службі до військової частини НОМЕР_1 , а саме щодо періодичного лікування у медичних закладах Рівненської області, вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, використовував на власний розсуд по місцю проживання, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Так, сержант ОСОБА_5 08.04.2025 (точніший час досудовим розслідуванням не встановлено) продовжуючи свій злочинний умисел прибув до військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого ухилення від несення обов`язків військової служби звернувся на консультацію до провідного терапевта військової частини НОМЕР_4 підполковника медичної служби ОСОБА_9 та надав останньому для ознайомлення довідки та інші медичні документи, які містять ознаки підробки, про що було повідомлено чергову зміну ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином викрито злочинний замисел ОСОБА_5 .

Отже, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у ухиленні військовослужбовцем від несення обов`язків військової служби, шляхом підроблення документів та іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України

30 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України ухиленні військовослужбовцем від несення обов`язків військової служби, шляхом підроблення документів та іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено карання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріли, що підтверджують ці обставини.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме: повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_5 про вчинення кримінального правопорушення; допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України та виклад обставин на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання наступним спробам:

1.) підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

4.) підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, розуміючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши для цього відповідні документи, оформлювати документи щодо набуття ним інвалідності або опікунства над непрацездатними особами, щоб не перебувати в умовах ізоляції від суспільства.

5.) підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, та продовжує його вчиняти, оскільки до військової частини не повернувся, до виконання обов`язків військової служби не приступив.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_5 в умовах сьогодення, суспільного осуду виникла необхідність в обранні саме вищевказаного запобіжного заходу, який сприятиме виконанню завдань кримінального судочинства та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, орган досудового розслідування виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники заперечували проти задоволення клопотання просили застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисників, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2022 року ОСОБА_5 згідно Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 під час загальної мобілізації, після чого відправлений для подальшого проходження військової служби.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 14 від 20 січня 2023 року молодшого сержанта ОСОБА_5 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 та призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 13 січня 2023 року № 16-РС на посаду у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , зараховано на всі види забезпечення та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 51 від 25 лютого 2023 року молодшого сержанта ОСОБА_5 , командира бойової машини командира 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2023 № 25- РС (по особовому складу) призначено на посаду головного сержанта 9 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону, який приступив до виконання обов`язків за посадою.

Надалі, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 231 від 08 серпня 2023 року сержанта ОСОБА_5 , головного сержанта 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 № 134 - РС (по особовому складу) призначений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з довготривалим лікуванням.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по даний час.

Проте, сержант ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Зокрема, сержант ОСОБА_5 , із метою ухилення від несення обов`язків військової служби, у період часу з квітня 2024 року по січень 2025 року (точніший час досудовим розслідуванням не встановлено) повідомляв командуванню військової частини НОМЕР_1 , завідомо неправдиві відомості та надавав завідомо підроблені документи, а саме щодо поважності причин його відсутності на військовій службі та щодо необхідності вибуття з військової служби у зв`язку із періодичним лікуванням та перебування його на лікуванні у медичних закладах Рівненської області, тобто діючи шляхом обману, ухилився від проходження військової служби та виконання своїх службових обов`язків в той перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

Завдяки введенню в оману командування військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_5 тимчасово ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману у період часу з квітня 2024 року по січень 2025 року, надавав завідомо підроблені документи та відомості щодо поважності причин своєї відсутності на військовій службі до військової частини НОМЕР_1 , а саме щодо періодичного лікування у медичних закладах Рівненської області, вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, використовував на власний розсуд по місцю проживання, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Так, сержант ОСОБА_5 08.04.2025 (точніший час досудовим розслідуванням не встановлено) продовжуючи свій злочинний умисел прибув до військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого ухилення від несення обов`язків військової служби звернувся на консультацію до провідного терапевта військової частини НОМЕР_4 підполковника медичної служби ОСОБА_9 та надав останньому для ознайомлення довідки та інші медичні документи, які містять ознаки підробки, про що було повідомлено чергову зміну ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином викрито злочинний замисел ОСОБА_5 .

Отже, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у ухиленні військовослужбовцем від несення обов`язків військової служби, шляхом підроблення документів та іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України

30 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, при цьому слідчий суддя вважає, що прокурором при розгляді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винним, стан здоров`я, репутацію, наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 домашній арешт із забороною підозрюваному залишати житло в період доби з 22 год. до 06 год..

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк в межах строку досудового розслідування такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, також з будь-якими іншими особами, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період доби з 22 год. до 06 год..

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, також з будь-якими іншими особами, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду).

Встановити строк дії ухвали до 30 листопада 2025 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 30 листопада 2025 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибути до місця свого проживання до 22 год. 07 жовтня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_11