Номер провадження: 1-кс/712/4266/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, який перебуває на тимчасовому обліку військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», не одруженого, на утриманні жодних осіб не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.10.2003 року, Радянським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст.ст. 297, 185 ч.3, 70, 75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, постановою того ж суду від 11.05.2004 року звільнення від відбування покарання скасовано, постановою Волновахського районного суду Донецької області від 28.02.2008 року звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 27 днів; 21.01.2014 року Єнакієвським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3, 289 ч.2, 304 ч.1, 70 КК України на 5 років позбавлення волі; 27.04.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 304 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, ухвалою Селідовського міського суду Донецької області від 31.01.2020 року звільнений від відбування покарання на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 18 днів; 22.07.2020 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання призначене строком на 4 роки, звільнився 01.05.2021 за відбуттям строку покарання, який підозрюється у кримінальному провадженні №0002930 від 03.09.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у кримінальному провадженні №0002930 від 03.09.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002930 від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України ОСОБА_6 зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указом №133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022) та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263-IX від 22.05.2022 змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року (зі змінами, внесеними Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022 року, та №259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022 року) та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2500-IX від 15.08.2022 змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України

№2263-IX від 22.05.2022) та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2738-IX від 16.11.2022 змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України №2500-IX від 15.08.2022) та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2915-IX від 07.02.2023 змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України №2500-IX від 15.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України №2738-IX від 16.11.2022) та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3275-IX від 27.07.2023 продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України №469/2024 від 12.08.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України №26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08.02.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 09.05.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України №478/2025 від 14.07.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» змінено статтю 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 07.08.2024 строком на 90 діб.

Тобто воєнний стан розпочався та діє на всій території України з моменту набрання чинності Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023 та № 49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», №469/2024 від 12.08.2024.

19.06.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу, здійснено призов ОСОБА_6 на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого її проходження до військової частини НОМЕР_2 , де останнього, зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця.

Після чого проходив військову службу за мобілізацією у різних підрозділах Збройних Сил України, поки 14.02.2025 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 не було поставлено на тимчасовий облік військової частини НОМЕР_1 .

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця і у подальшому почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, ОСОБА_6 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», будучи особою, що має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних кримінальних правопорушень, в тому числі, злочину майнового характеру, діючи умисно та з корисливих мотивів, повторно, в період дії воєнного стану, близько 05 год. 00 хв. 03.09.2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не вдалось встановити можливим, маючи умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом вільного доступу до будинку та речей потерпілого, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, зайшов до однієї з кімнат будинку АДРЕСА_1 , звідки взяв майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: мобільний телефон марки «Apple Iphone 13 Pro Max 515 Gb» вартістю 59363 гривні, грошові кошти в сумі 421 гривня, мобільний телефон марки «Росо Х3» вартістю 6499 гривень, навушники «Apple Airpods Pro» вартістю 6425 гривень, рюкзак марки «М-ТАС» з особистими речами вартістю 3000 гривень, кросівки марки «М-ТАС» вартістю 1500 гривень, документи потерпілого та грошові кошти в сумі 9000 гривень.

Після чого ОСОБА_6 з вкраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном та грошовими коштами за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму близько 86 209, 00 грн., чим вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Приймаючи до уваги викладе, та посилаючись на здобуті в ході досудового розсування докази, встановлені достатні підстави підозрювати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, , який перебуває на тимчасовому обліку військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», не одруженого, на утриманні жодних осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.06.2014 року Апеляційним судом Донецької області за ч. 2 ст. 289 ч. 1 ст 304 та ч. 3 ст. 185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;

-07.07.2016 Костянтиновським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст 304 та ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-22.07.2020 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

03.09.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 04.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженню доказів в їх сукупності, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.09.2025;

електронним рапортом з реєстрацією в журналі ЄО №80574 від 03.09.2025;

протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 03.09.2025;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.09.2025;

протоколом впізнання із потерпілим ОСОБА_8 від 03.09.2025;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.09.2025;

протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_9 від 03.09.2025;

протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 від 03.09.2025;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.09.2025;

протоколом огляду за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська 104;

документами та квитанціями на викрадені речі;

протоколом впізнання предметів за фотознімками від 03.09.2025 (кросівок);

протоколом впізнання предметів за фотознімками від 03.09.2025 (рюкзаку);

протоколом огляду вилучених в ході затримання об`єктів від 03.09.2025;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , ставиться запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, що обумовлено, зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному, у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з метою уникнення покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а враховуючи те, що на частині території України ведуться активні бойові дії, в разі переховування особи від органу досудового розслідування це значно ускладнить розшук підозрюваного.

Разом з тим, у випадку визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину йому загрожує реальне позбавлення волі, що підвищує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім того, існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 , іншого кримінального правопорушення, оскільки останній, не має постійного джерела доходів, офіційно вважається особою яка самовільно залишила військову частину, що виключає отримання останнім заробітньої плати, характер та спосіб вчинення злочину свідчить про корисливий мотив, яким керувався підозрюваний, що пов`язано з його матеріальним становищем та бажанням його покращити. Разом з тим, підозрюваний має непогашену судимість, що свідчить про стійкість його злочинних намірів та небажання стати на шлях виправлення.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують позицію сторони обвинувачення.

Крім того, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, а також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним.

З урахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку із тим, що він не працює, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення нових злочинів, незаконного впливу на потерпілого, свідків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні, наполягали на застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що розкаюється у скоєному, однак просить застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання, необхідність застосування найтяжчого запобіжного заходу не доведена, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

У провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002930 від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

03.09.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 04.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

У кримінальному провадженні 0002930 від 03.09.2025 ОСОБА_6 03.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.09.2025; електронним рапортом з реєстрацією в журналі ЄО №80574 від 03.09.2025; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 03.09.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.09.2025; протоколом впізнання із потерпілим ОСОБА_8 від 03.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.09.2025; протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_9 від 03.09.2025; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 від 03.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.09.2025; протоколом огляду за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська 104; документами та квитанціями на викрадені речі; протоколом впізнання предметів за фотознімками від 03.09.2025 (кросівок); протоколом впізнання предметів за фотознімками від 03.09.2025 (рюкзаку); протоколом огляду вилучених в ході затримання об`єктів від 03.09.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Також слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що докази, надані органами досудового розслідування підтверджують наявність обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за 0002930 від 03.09.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи зазначені у клопотанні ризики, їх обґрунтування та надані на підтвердження цього докази, слідчим суддею враховано таке.

Існує ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду. Про існування такого ризику свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та суду.

ОСОБА_6 знайомий із потерпілим та свідками у провадженні, що свідчить про наявність ризику здійснення на них впливу підозрюваним.

ОСОБА_6 раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності: 28.10.2003 року, Радянським районним судом м. Макіївки Донецької області за ст.ст. 297, 185 ч.3, 70, 75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, постановою того ж суду від 11.05.2004 року звільнення від відбування покарання скасовано, постановою Волновахського районного суду Донецької області від 28.02.2008 року звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 27 днів; 21.01.2014 року Єнакієвським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3, 289 ч.2, 304 ч.1, 70 КК України на 5 років позбавлення волі; 27.04.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст.185 ч.3, 304 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, ухвалою Селідовського міського суду Донецької області від 31.01.2020 року звільнений від відбування покарання на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 18 днів; 22.07.2020 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання призначене строком на 4 роки, звільнився 01.05.2021 за відбуттям строку покарання, що свідчить про високий ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя вважає, що прокурором належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує, що підозрюваний притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, неодружений, є раніше неодноразово судимою особою.

Таким чином, на підставі викладеного вище для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя враховує доводи підозрюваного та захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що ними не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які вони посилалися при обґрунтуванні необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про обрання більш м`якого запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан його здоров`я перешкоджає триманню під вартою слідчому судді не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

Доведеність винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим з урахуванням ризиків та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.

Співставивши існуючі ризики, характер інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом виконання процесуальних обов`язків, особу підозрюваного, його майновий стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яку підозрюваний виховує самостійно, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2024 становить 3028 грн, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120, 00 гривень.

Згідно з ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 12, 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.11.2025 включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 03.09.2025 о 14 год 16 хв.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120, 00 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок), у разі внесення якої звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками кримінального правопорушення.

Роз`яснити, якщо підозрюваний не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 01.11.2025, включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1