Справа № 163/1738/25
Провадження № 1-кп/163/226/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Ковельського району Волинської області кримінальне провадження № 0000083 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь Донецької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, одруженого, водія ТОВ «Арко-Поло», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він о 12:30 годині 23 червня 2025 року, слідуючи на виїзд з України водієм автомобіля «ДАФ, номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «Когель», номерний знак НОМЕР_2 , через пункт пропуску "Ягодин" Волинської митниці, що в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, смугою руху «червоний коридор», намагався незаконно перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, способом, що утруднював виявлення, у паперовому згортку, який попередньо приховав під гумовим килимком у ніші в кабіні транспортного засобу, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс масою 1,0425 грама, про наявність якого не повідомив інспектору митниці під час усного опитування та не вказав в ході митного декларування, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час проведення митно-прикордонного контролю зазначений наркотичний засіб був виявлений працівником Волинської митниці та вилучений слідчим УСБУ у Волинській області в ході огляду місця події.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з укладеною між обвинуваченим та прокурором угодою про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами обвинувального акту.

Покарання між сторонами узгоджене з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також інших пом`якшуючих обставин.

В угоді сторони визнали, що обтяжуючі покарання обставини відсутні; до пом`якшуючих обставин віднесли щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; іншими обставинами, що пом`якшують покарання визнали відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, незначна вага наркотичного засобу, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, позитивно характеризується, що у своїй сукупності істотно знижує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і дає підстави для призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачено ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 4 роки.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутність корисливого мотиву та тяжких наслідків, а також на особу обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 01 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000083, укладену прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.305 КК України, і на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 4 (чотири) роки.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ч.2 ст.591 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів та документів вирішити таким чином:

- особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 1,0425 грама, паперовий згорток, фольгований згорток, які зберігаються в камері зберігання наркотичних засобів слідчого відділу УСБУ у Волинській області, - знищити;

- автомобіль «DAF», номерний знак НОМЕР_1 , з ключами запалу до нього та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_3 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , надати ньому чи законному власнику в повне розпорядження;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , який зберігається в сейфі слідчого СВ УСБУ у Волинській області, - повернути ОСОБА_4 ;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA205020/2025/004067, контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії ВМ № 176004, митна декларація ОСОБА_4 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000083, - залишити в матеріалах цього провадження.

Накладений 30 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду арешт на речові докази, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок судових витрат на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1