Провадження № 1-кс/202/8463/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 5.11.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , в котрій просив скасувати постанову слідчого від 5.11.2025 котрою відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645; визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що 30.10.2025 року він звернувся до слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, оскільки незаконна порубка дерев завдала пряму моральну шкоду.

5.11.2025 року засобами електронного зв`язку він отримав постанову слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 5.11.2025 року, котрою відмовлено у задоволенні заяви про визнання його потерпілим.

Вказану постанову заявник вважає незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

У мотивувальній частині постанови слідчий ОСОБА_4 зазначив, що не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_3 особисто висаджував зрублені дерева та доглядав за ними. На думку заявника, для того, щоб встановити чи спростувати вказане, слідчий зобов`язаний здійснити ряд відповідних слідчих дій. Слідчий не здійснив допит заявника, не встановив можливих свідків, не зібрав жодних доказів, тому на думку заявника слідчий зробив хибний висновок.

Посилаючись на Рішення Конституційного Суду України у справі 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020 року, в котрому зазначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди, є потерпілим у кримінально-правовому сенсі, а набуття нею процесуального статусу потерпілого є лише формалізацією її становища, ОСОБА_3 указує, що його статус потерпілого виник автоматично 8.10.2025 року, а обов`язок слідчого лише процесуально це оформити.

Крім того, оскаржувана постанова містить протиріччя щодо порядку її оскарження.

З огляду на вказане, заявник ОСОБА_3 просив скасувати постанову слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 5.11.2025 року та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу та просив задовольнити.

Слідчий у кримінальному провадженні на адресу суду направив заяву, в котрій просив розглянути скаргу без його участі, надавши матеріали кримінального провадження № 0001645 від 24.10.2025 року.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за фактом незаконної порубки дерев.

31.10.2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року.

Постановою слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 5.11.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим.

5.11.2025 року ОСОБА_3 отримав вказану постанову.

Вказана постанова обґрунтована тим, що 24.19.2025 року заявник ОСОБА_3 , проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , помітив, що за адресою: АДРЕСА_2 невідомі особи здійснюють спил дерев, після чого останній викликав поліцію. Прибувши на місце події, співробітники УПП ГУНП в Дніпропетровській області перевірили наявність дозвільної документації у осіб, які займались порубкою дерев, та не виявивши порушень, надали відповідні роз`яснення заявнику. ОСОБА_3 у заяві про залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року, стверджує, що ті дерева посаджені ним особисто близько 35 років тому, він доглядав за ними, проте в ході досудового розслідування вказаний факт свого підтвердження не знайшов. На даний час проводяться відповідні слідчі дії на встановлення приналежності вказаних дерев та осіб, які відповідають за їх утримання. Тому, посилаючись на ч.5 ст.55 КПК України, слідчий відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645.

Відповідно до пункту 18 частини 1 ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проваджені.

Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.

Разом із тим, ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Дослідивши постанову слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 5.11.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, слідчий суддя доходить висновку, що в постанові не наведені мотиви, на підставі яких слідчий дійшов такого висновку, а лише містить посилання на ч.5 ст.55 КПК України.

За таких обставин, вважаю за необхідне скасувати постанову слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 5.11.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року та зобов`язати уповноважену особу СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 31.10.2025 року.

Що стосується вимог скарги щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та він, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З системного аналізу перелічених норм випливає, що повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування визначені виключно нормами Кримінального процесуального кодексу України та чітко ним регламентовані.

Чинним кримінально-процесуальним законодавством слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати конкретні вказівки слідчому щодо проведення конкретних слідчих та/або процесуальних дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі досудового розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства та зобов`язувати слідчого задовольняти заявлені йому клопотання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

У зв`язку з зазначеним, вимоги заявника про зобов`язання слідчого СВДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 невідкладно вручити йому постанову та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, визнавши його таким чином потерпілим, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.303, 306, 308, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 5.11.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Зобов`язати уповноважену особу СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 31.10.2025 року про залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001645 від 24.10.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1