Провадження № 1-кс/201/5079/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000185, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді стрільця 2 стрілецького 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася із клопотанням, погодженим прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000185, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказала на те, що досудовим розсуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуває на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 19 липня 2023 року в 20 годин 00 хвилин не з`явився до розташування підрозділу в районі виконання бойових завдань в АДРЕСА_2 після виписки із КП «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської міської ради, розташованої у місті Дніпро, де він перебував на стаціонарному лікуванні у період з 29.06.2023 року по 17.07.2023 року (виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7614/2023 та з того дня проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, ввірених йому за посадою, жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 не приймав, за наявності реальної можливості до цього, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі з 19 липня 20 годин 00 хвилин 2023 року до 25 липня 2023 року, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у нез`явленні військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Після чого, продовжуючи свій злочинний намір з метою ухилення від військової служби в умовах воєнного стану солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, перебуваючи на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 15 серпня 2023 року, близько 20 години 00 хвилин, самовільно залишив місце служби місце тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався в районі АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був незаконно відсутній на службі з 15 серпня 2023 року до 28 листопада 2025 року, - тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану

28 листопада 2025 року, солдат ОСОБА_6 самостійно прибув до відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області (Соборний район), місто Дніпро.

Крім того, 24.10.2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 10 годин 37 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи поблизу приміщення магазину «Econom Class», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, буд.29А побачив біля нього припаркований потерпілим ОСОБА_8 велосипед марки «Optima bikes MOTION DD», біло-червоно-чорного кольору, розмір коліс 29, алюмінієва рама, трансмісія Shimano, кількість швидкостей 21, рік випуску 2019 вартістю 3398 гривень 08 копійок підійшов до нього в цей час у нього виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що його дії можуть бути таємними для оточуючих, діючи умисно передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості взяв вказаний велосипед та визначив його об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_6 утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення кримінального правопорушення розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3398 гривні 08 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (карадіжка) вчиненого в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що і просить слідчого суддю.

Водночас, у відповідності до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Також, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав.

Слідча у судовому засіданні клопотання підтримала, на його задоволенні наполягала.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, просив застосувати до нього домашній арешт за адресою реєстрації в належній йому квартирі. Повідомив, що наявні та видимі на його обличчі тілесні ушкодження він отримав на роботі, заходів психічного та фізичного впливу з боку працівників поліції до нього не застосовувалось, претензій до них він не має.

Захисник у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та просив також застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до таких висновків.

Відділом поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000185 від17 серпня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ст.. 185, ч. 5 ст. 407 КК України.

28 листопада 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідча суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме актами службового розслідування, повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, рапортами співслужбовців, показаннями свідків, протоколами оглядів, показаннями потерпілого, висновками судової товарознавчої експертизи тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміновані йому злочини.

Проте слідча суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик впливу ОСОБА_6 на свідків за провадженням (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), так як останній є діючим військовослужбовцем, що дає підстави вважати, що він має широке коло знайомств серед військових, а тому має змогу через дружні умовляння вплинути на свідків, які є його товаришами по службі, з метою отримання від них необхідних йому показань.

Доведений і ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується, тим що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років ( за ч. 5 ст. 407) та злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років (ч. 4 ст. 185 КК України), у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання

Також прокурором доведена наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки нез`явившись на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану, 19 липня 2023 року, після встановлення його місцезнаходження та зарахування на службу 15 серпня 2023 року він знову вже самовільно залишив військову частину без поважних причин і був відсутній до 28 листопада 2025 року, що свідчить про реальну можливість подальшого вчинення останнім злочинів.

Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчою суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, приписами ч. 8 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

За таких обставин, проаналізувавши всі обставини справи, ураховуючи особу підозрюваного, слідча суддя вважає, що інші більщ м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку, а тому клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу, слідча суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Разом з тим, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, слідча суддя приходить до висновку не визначати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 26 січня 2026 року, без визначення розміру застави.

Взяти підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 02 грудня 2025 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1