Справа № 342/33/25
Провадження № 1-кп/342/61/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду міста Городенка Івано-Франківської області кримінальне провадження №00000194 від 08.11.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, одружений, раніше несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту військовозобов`язаний ОСОБА_3 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» такий введено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. 15.10.2024, відповідно до ч.1 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року, будучи військовозобов`язаним, ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 . 17.10.2024 ОСОБА_3 , згідно довідки військово-лікарської комісії №196/4/1189 від 17.10.2024, визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення під час загальної мобілізації у Збройних Силах України. 18.10.2024 ОСОБА_3 було оголошено та роз`яснено зміст повістки про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову за мобілізацією на 09.00 год 20.10.2024 для відправки до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр), при цьому ОСОБА_3 відмовився отримувати повістку на відправку до вищезазначеної військової частини, про що старшим стрільцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено акт про відмову у отриманні повістки. Так, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним і діючи з прямим умислом, тобто завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії про придатність його до військової служби під час загальної мобілізації, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією за заздалегідь попередженим про строк і необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 для призову за мобілізацією на 09.00 год 20.10.2024 для відправки до ВЧ НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 навчальний центр), відмовившись від отримання повістки на відправку до військової частини, бажаючи ухилитись від призову за мобілізацією, на зазначений час без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 для відправки та проходження військової служби, чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України та про закриття кримінального провадження внаслідок зміни обстановки.

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений є членом та священнослужителем (пастором) релігійної організації ОСОБА_6 , помісної церкви с.Топорівці Коломийського району, котра, відповідно до постанови КМУ від 10.11.1999 №2066 знаходиться у «Переліку організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю». Релігійна організація, яку очолює обвинувачений, знаходиться у Переліку юридичних осіб релігійних організацій, які належать до критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, які затверджені наказом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті 05.06.2025 №Н-80/11. 06.06.2025 наказом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті (ДЕСС) було затверджено Перелік юридичних осіб релігійних організацій, які належать до критично важливих для функціонування економіки у складі 7726 релігійних організацій. До таких релігійних організацій включено релігійну громаду «Євангельських християн баптистів с.Топорівці» Городенківського району Івано-Франківської області. Церква, у якій ОСОБА_3 здійснює служіння, визнана критично важливою згідно з наказом Державної служби України з етнополітики та свободи совісті 05.06.2025 №Н-80/11. Згідно постанови КМУ від 26.12.2024 №1498 «Про внесення змін до постанови КМУ від 27.01.2023 №76» релігійні організації віднесено до переліку критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Крім того, відповідно до наказу Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 05.02.2025 №Н-21/1 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних священнослужителів на період мобілізації та на воєнний час», ОСОБА_3 займає посаду священнослужителя, яка підлягає бронюванню на період мобілізації та воєнного часу. Обвинувачений повідомляв органи досудового розслідування, ТЦК під час проведення мобілізаційних процедур, що є священнослужителем, дияконом, на момент вручення повістки на відправку знаходиться на випробуванні щодо рукопокладання на служіння пастора у релігійній громаді, керівник якої підлягає бронюванню. Однак ТЦК та СП як і органи досудового розслідування проігнорували даний факт, що призвело до передчасного та безпідставного вручення повістки на відправку і в подальшому, вручення повідомлення про підозру та обвинувального акту. Зазначено, що особи, які заброньовані на період мобілізації, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а тому обвинувачений не був і не є суспільно небезпечним в частині посягання на державний порядок забезпечення призову та мобілізації. Виникнення обставини, яка виключає можливість призову обвинуваченого на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно вказує на відсутність ризику повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Просить врахувати, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним. Обвинувачений від суду або слідства не ухилявся. Крім цього, при вирішенні клопотання варто врахувати, що обвинувачений є батьком двох неповнолітніх дітей, активним волонтером, що підтверджується як органами місцевого самоврядування по місцю проживання обвинуваченого, медичними установами поблизу місць бойового зіткнення, що свідчить про те, що обвинувачений не становить суспільної небезпеки для суспільства.

Також обвинувачений з метою виконання конституційного обов`язку по захисту Вітчизни у період з 01.07.2025 по 01.08.2025 брав участь у посиленні обороноздатності держави з виконання завдань з будівництва фортифікаційних споруд на території Дніпропетровської області.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали подане клопотання.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Згідно зі ст.48 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно роз`яснень у п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, у зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Для визнання того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилася, суду необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а й те, в чому полягали її зміни на час розгляду справи, та навести в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності, тобто визначити конкретну підставу звільнення від кримінальної відповідальності.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь .

Тобто, необхідною підставою для застосування статті 48 Кримінального кодексу України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилася таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

У постанові ККС ВС від 13.04.2023 у справі №157/1091/22 (провадження №51-3787 км 22) викладено правовий висновок, відповідно до якого особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 336 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від призову на військову службу під час мобілізації.

Кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. ОСОБА_3 раніше несудимий, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником релігійної громади «Євангельских християн-баптистів с.Топорівці» Городенківського району Івано-Франківської області.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 є заброньованим від мобілізації відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 до 06.06.2026, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів із застосунку ОСОБА_7 .

Згідно листа Державної служби України з етнополітики та свободи совісті від 29.09.2025 ОСОБА_3 , як священнослужитель та керівник релігійної організації, був заброньований уповноваженою особою ДЕСС засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг 07.07.2025; підставою для здійснення бронювання ОСОБА_3 є наявність релігійної організації у Переліку та пакет необхідних документів для здійснення бронювання. ДЕСС не має інформації щодо критеріїв визначення релігійної організації як критично важливої для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, які будуть діяти у випадку продовження дії воєнного стану в Україні після 06.06.2026, а також Переліку, який буде актуальним після 06.06.2026.

Разом з тим, як зазначено у Постанові ККС ВС від 19.03.2024 (справа № 676/4559/22) суспільна небезпека кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, полягає в тому, що мобілізація - це комплекс заходів, які здійснюються в державі з метою переведення органів державної влади, місцевого самоврядування та деяких інших органів на функціювання в умовах особливого періоду, а Збройних сил чи інших військових формувань - на організацію і штати воєнного часу. Ефективно дати відсіч нападникам на країну чи виконати зобов`язання по спільній обороні від агресора без швидкої і своєчасної мобілізації неможливо. Тому ухилення від призову до Збройних сил з числа військовозобов`язаних громадян під час воєнних дій, які розпочались або передбачаються, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони.

Суд зауважує, що обвинувачений був заброньований вже після внесення 08.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей стосовно нього за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а тому суд не розцінює бронювання ОСОБА_3 як таке, що позитивно вплинуло на його поведінку, оскільки об`єктивна сторона кримінального правопорушення за ст.366 КК України виявляється в бездіяльності - ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією.

Стороною захисту не обґрунтовано, яким чином наведені вище обставини, а також позитивна характеристика обвинуваченого, наявність на його утриманні дітей призвели до істотної зміни у поведінці чи унеможливлюють вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень в сфері забезпечення призову та мобілізації в майбутньому, враховуючи, що відстрочка у обвинуваченого діє до 06.06.2026, тобто має тимчасовий характер. Крім цього, що саме лише бронювання обвинуваченого від мобілізації не свідчить про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною і підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України.

Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288, 371, 392 КПК України, ст.48 КК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст.48 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1