УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2025 р. с-ще Тиврів Справа номер 145/1313/25

Провадження номер 1-кс/145/508/2025

Слідчий суддя Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, що використовувала майно ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за матеріалами кримінального провадження № 0000679, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, в якому вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2024 до чергової частини відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт працівників УПК у Вінницькій області ДКП НП України, про те що в період часу з 26.06.2024 року по теперішній час на території м. Вінниці, діє група осіб, яка займається шахрайськими діями з використанням електронно-обчислювальної техніки, що пов`язані з несанкціонованим втручанням в облікові записи користувачів месенджеру «Телеграм», з подальшим зверненням від імені власників до родичів та знайомих з проханням терміново перерахувати кошти.

В ході проведення комплексу заходів оперативними підрозділами в порядку ст. 41 КПК України було встановлено осіб, які спільно займаються вищевказаною злочинною діяльністю. Зокрема проведеними заходами було встановлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який в своєму користуванні має автомобіль марки «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 .

На клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури слідчим суддею Тиврівського районного суду Вінницької області 15.09.2025 були винесені ухвали про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля марки «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4

02.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області слідчим було проведено обшук автомобіля марки «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . За результатом проведеного обшуку було виявлено та вилучено наступне майно :

автомобіль марки «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , із ключем до нього, вилучений та поміщений для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, № 30;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW 328» № НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW 328» № НОМЕР_3 , поміщені та опечатані до сейфпакета НПУ № PSP1455735.

02.10.2025 вилучене майно постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000679.

Зазначені речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки достатньо підстав вважати, що вони містять відомості щодо протиправної діяльності громадянина, тобто зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, крім того вилучений автомобіль міг бути придбаний за грошові кошти, отримані протиправним шляхом та у подальшому може бути використаний з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 02.10.2025 під час проведення обшуку автомобіля марки «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено :

автомобіль марки «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , із ключем до нього, поміщений для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, № 30;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW 328» № НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW 328» № НОМЕР_3 , поміщені та опечатані до сейфпакета НПУ № PSP1455735;

В судове засідання слідчий СВ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій областіОСОБА_6 не з`явився.

В судовому засіданні прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задоволити. Вказав, що підставою арешту зазначеного в клопотанні майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 (особа, що використовувала майно) заперечив проти задоволення клопотання, вказавши що вказаний автомобіль належить його матері ОСОБА_5 .

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 , надавши копію договору купівлі-продажу автомобіля, заперечила проти задоволення клопотання, вказавши, що автомобіль належить їй, до скоєння кримінальних правопорушень причетності не має, кошти на купівлю автомобіля їй надав її старший син ОСОБА_7 перед тим, як виїзджав за кордон.

Слідчий суддя, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий СВ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в строки, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1, 2, 3, 4 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу)

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Як з`ясовано в судовому засіданні власником транспортного засобу є ОСОБА_5 , можливу причетність якої до зазначених в клопотанні кримінальних правопорушень слідчим та прокурором не доведдена. Вона є добросовісним набувачем, що відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, унеможливлює накладення арешту на її майно.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні підозра нікому не оголошена, підстави арешту майна, передбачені п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, застосуванню не підлягають. Водночас, слідчим та прокурором не доведено відповідність зазначеного в клопотанні майна вимогам ст. 98 КПК України та ст. 96-2 КК України, тобто не обгрунтовано підстави застосування арешту майна, передбачені п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Вінницького РУП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за матеріалами кримінального провадження № 0000679, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 332 КК України, відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України вилучене майно під час проведення обшуку автомобіля марки «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено :

автомобіль марки «BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 , із ключем до нього, поміщений для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, № 30;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW 328» № НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW 328» № НОМЕР_3 , які поміщені та опечатані до сейфпакета НПУ № PSP1455735

підлягають поверненню власнику ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити заінтересованим особам, роз`яснивши їм право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1