Деражнянський районний суд Хмельницької області

Справа № 673/923/24
Провадження № 1-кп/673/44/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Деражня кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

в с т а н о в и в:

3 грудня 1990 року на підставі наказу Міністерства Оборони СССР №371 від 25.09.1990 року, після проходження строкової служби в збройних силах СССР, маючи військове звання «рядовий» та військово-облікову спеціальність «водій автомобіля», ОСОБА_4 , зарахований в запас із призовом на військову службу на особливий період.

24 лютого 2022 року, у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України ОСОБА_6 постановлено Указ №64/2022 про введення в Україні воєнного стану із 5 години 30 хвилин 24.02.2022, дію якого неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України від 20.10.25р. №793/2025.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України ОСОБА_6 постановлено Указ №69/2022 про проведення загальної мобілізації, дію якого продовжено Указом Президента України №342/2022 від 17.05.2022, та востаннє Указом Президента України 794/2025 від 20.10.2025р.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-XII від 06.12.1991 особливий період - період, що настає в момент оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов?язані з?явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу» на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших формувань, відповідно до Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу».

Відтак, виконуючи вимоги Указу Президента України про проведення загальної мобілізації та потребу Збройних Сил України у військовослужбовцях, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , як військовозобов`язаному, в липні 2024 року було вручено направлення для проходження військово - лікарської комісії на предмет придатності його до військової служби.

11.07.2024р. ОСОБА_4 в приміщенні КНП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня», розташованої по АДРЕСА_2 пройшов медичний огляд на предмет визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами якого, відповідно до картки обстеження та медичного огляду від 11.07.2024, військово-лікарською комісією визнаний таким, що придатний до військової служби, про що видано відповідну довідку №127/32, що зареєстрована 11.07.2024.

15.07.2024 о 10 год. 25 хв. посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 здійснено спробу вручення бойової повістки, згідно якої йому наказано прибути до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 на 07 год. 16.07.2024, що за адресою АДРЕСА_3 , для відправки в складі команди у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Однак, ОСОБА_4 не бажаючи проходити військову службу в лавах Збройних Сил України, з метою ухилення від мобілізації, будучи повідомленим про відповідальність за порушення вимог законодавства України щодо ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, в присутності військовослужбовця вказаного територіального центру ОСОБА_7 та інспектора з РПП СПД № 1 ВП №3 ХРУП ГУНІ в Хмельницькій області ОСОБА_8 , категорично відмовився від отримання повістки про його виклик на 7 год. 00 хв. 16.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_3 для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину НОМЕР_1 .

Відтак, ОСОБА_4 , будучи військовозобов?язаним, маючи військово-обліковий документ, а саме: військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 30.11.1988 року, не виявивши бажання проходити службу в лавах Збройних Сил України, з метою ухилення від проходження військової служби, діючи в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року №2232-ХII», ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХII та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65-2022 від 24.02.2022, нехтуючи конституційними обов`язками громадянина України, спрямованими на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов?язком громадянина України проходження військової служби, в особливий період, за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку», без поважних на те причин на 07 год. 16.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , для направлення в складі сформованої команди у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 не прибув, поважних причин не прибуття не повідомив.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , діючи умисно, не маючи на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважних причин на неприбуття, звільнення чи відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, переслідуючи мету ухилення від її проходження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Тобто, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 пояснила, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_4 під впливом збігу обставин, а саме: ОСОБА_4 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення своїх облікових даних і в той же день був направлений для проходження ВЛК, проте не мав при собі медичних документів, що підтверджували його хронічні захворювання. За результатами проходження медичного огляду його було визнано придатним до військової служби, з чим ОСОБА_4 не погодився через наявні хронічні захворювання, які не були враховані ВЛК, тому відмовився від отримання повістки про виклик для проведення призову на військову службу під час мобілізації.

Однак, 23.07.25р., усвідомивши протиправність своїх дій та щиро розкаявшись, ОСОБА_4 добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 та був призваний на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України 23.07.25р. на підставі Указу Президента України №65/2022, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_7 №1/231 від 28.07.25р.

З 23.07.25р. і по даний час солдат ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 від 23.07.25, згідно довідки №28 від 07.08.25р., а також відмітки в його військовому квитку серія НОМЕР_4 .

З огляду на вищезазначене, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки. Вказує, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 є нетяжким злочином, на даний час ОСОБА_4 усвідомив свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 , був призваний на військову службу по мобілізації, тобто не є суспільно-небезпечним. Відповідно у результаті таких змін, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу, тому просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, а кримінальне провадження - закрити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання захисника підтримав надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України. З наслідками такого закриття ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заявленого клопотання, вказавши, що дійсно, на час розгляду даного кримінального провадження, ОСОБА_4 втратив суспільну небезпечність, оскільки визнав свою вину, щиро розкаявся, добровільно з`явився для проходження військової служби, на якій перебуває по даний час, згідно довідки №28 від 07.08.25р., а також відмітки в його військовому квитку серія НОМЕР_4 , тому відсутня доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Заслухавши учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.48 КК України визначено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Так, закон чітко вказує на дві обставини: 1) особа, щодо якої вирішується питання про звільнення її від відповідальності за ст. 48 КК України, повинна вчинити кримінальне правопорушення вперше; 2) таке кримінальне правопорушення має бути кримінальним проступком або нетяжким злочином, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, вказана стаття передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від кримінальної відповідальності, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного кримінального правопорушення, а й подібних йому діянь. Для застосування статті 48 Кримінального кодексу України після вчинення певного кримінального правопорушення обстановка вчинення злочину повинна змінитись таким чином, що раніше вчинене діяння вже не може розглядатися як суспільно небезпечне.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно-небезпечною, у разі коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період і такі дії кваліфіковані за ст.336 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років та відноситься до категорії нетяжких злочинів, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України.

Судом враховується, що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, вчинено вперше і на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним. В матеріалах провадження відсутні відомості щодо вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення. Обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, у зв`язку із зміною обстановки.

Згідно з ч. 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом в постанові від 15.04.2021 року в справі №161/1390/19, відповідно до якої особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватися, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи. У зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню статті 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №569/20/14-ц, провадження №51-2661 км 18 та від 04.02.2021 у справі №953/21593/19, провадження №51-5619 км 20.

Судом враховується, що обвинувачений на даний час проходить військову службу згідно призову на військову службу по мобілізації, тому втратив суспільну небезпечність і відсутні підстави для застосування до нього заходів кримінально-правового впливу. А відтак, наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України в зв`язку із зміною обстановки, що повністю відповідає вимогам закону, не порушує прав та інтересів учасників кримінального провадження, а тому заявлене захисником обвинуваченого ОСОБА_4 клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44, 48 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження - закрити.

Речові докази:

-оригінал військового квитка ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 ;

-оригінали документів: розписки про отримання повістки та повістка про виклик ОСОБА_4 , картка обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , довідка ВЛК №127/32 від 11.07.24р., аркуш доведення відповідальності за порушення правил військового обліку, акт відмови від отримання Батіщевим повістки від 15.07.24р., а також відеозаписи з нагрудної камери поліцейського: 0000000__0009.МР4; 0000000__0010.МР4; 0000000__0011.МР4; 0000000__0012.МР4; 0000000__0013.МР4; 0000000__0014.МР4; 0000000__0015.МР4; 0000000__0016.МР4; та із портативного пристрою ІНФОРМАЦІЯ_8 , який записаний на диск DVD формату зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1