ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
Провадження № 1-кс/932/7177/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт на майно

26 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000493 від 02 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

про накладення арешту на майно

установила:

До слідчої судді Шевченківського районного суду м. Дніпра 25.12.2025 року надійшло вказане вище клопотання про накладення арешту на майно.

У клопотанні прокурор прохав із метою збереження речових доказів накласти арешт на вилучені під час проведення обшуку 22.12.2025 року:

- мобільний телефон марки IPhone чорного кольору з встановленою в нього сім картою невстановленого мобільного оператора, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000493 від 02.08.2025 року, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, фактом того, що громадянин ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на території м. Дружківка Донецької області займається збутом наркотичного засобу, та готує в подальшому збут наркотичного засобу повторно на території м. Дружківка Краматорського району Донецької області.

22 грудня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра в період часу з 08 годин 54 хвилини о 10 годин 37 хвилини було проведено обшук домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ході обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки IPhone чорного кольору з встановленою у нього сім картою невстановленого мобільного оператора, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 22.12.2025 вищезазначений мобільний телефон визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, прохав задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Не прибуття якого не перешкоджає розгляду клопотання у силу приписів ч. 1 ст. 172 КПК України.

Слідча суддя, розглянувши матеріали клопотання, доходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У силу приписів ч.2 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно у т.ч. із метою збереження речових доказів.

Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2025 року, який був долучений прокурором у судовому засіданні, досудове розслідування здійснюється стосовно громадянина ОСОБА_5 , який спільно із громадянином ОСОБА_4 , займається незаконним придбанням, зберіганням із метою збуту, а також збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, на території м. Дружківка. Було встановлено, що гр. ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб із гр. ОСОБА_9 та громадянином ОСОБА_10 продовжують свою злочинну діяльність та готуються збути знову наркотичний засіб канабіс на території м. Дружківка.

У судовому засіданні, прокурор посилався також на розсекречений протокол від 07.10.2025, який мав би конкретизувати громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до вказаного протоколу за вихідним дзвінком 29.09.25 о 16.00 год. абонент А - це ОСОБА_11 , абонент Б- чоловік на ім`я ОСОБА_12 .

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ухвалою слідчої судді від 05 грудня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_4 , у т.ч. на відшукання і вилучення мобільних телефонів та терміналів.

За встановлених обставин доходжу висновку, що вилучений мобільний телефон відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, той факт, що вилучені речі можуть містити необхідну інформацію та сліди кримінального правопорушення, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження майном, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі ст.ст.40, 98, 167, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

постановила:

Клопотання прокурора про арешт майна- задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасової заборони на відчуження, розпорядження та/або користування на мобільний телефон марки IPhone чорного кольору з встановленою у нього сім картою невстановленого мобільного оператора, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали постановлено та проголошено 26.12.2025.

Слідча суддя ОСОБА_13