Справа № 372/6436/25
Провадження 1-кп-459/25
ухвала

Іменем України

29 грудня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000804 від 23.04.2025 стосовно неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів, Київської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим терміном 2 роки,

у вчинені суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В клопотанні зазначено, що 20 квітня 2025 року о 21 годині 31 хвилини, неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «МіксМарт», який розташований по вулиці Каштановій, будинок 16-Б, в місті Обухів Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень та шкоди здоров`ю іншій особі, підійшов до громадянки ОСОБА_7 , яка працює на посаді продавця продовольчих товарів у вищезазначеному магазині, та розпилив їй в обличчя речовину із газового балончика, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку слизових оболонок обох очей. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії їдкої речовини та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинено суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 підтвердив, що мало місце подія, зазначена в клопотанні прокурора, а саме, що він 20.04.2025 зайшов до магазину «МіксМарт» по вул. Каштановій 16-Б в місті Обухів з метою викрасти напій. Проте потерпіла, яка працювала продавцем побачила це і завадила йому. В зв`язку з чим він витягнув балончик з перцевим газом, який приніс з собою та розбризкав його в сторону потерпілою. Після чого вибіг з магазину. В скоєному щиро кається, повідомив, що більше так не вчиняє.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила, що працювала в магазині МіксМарт» по вулиці Каштановій, будинок 16-Б, в місті Обухів Київської області продавцем. 20 квітня 2025 року приблизно 21 годині перебувала в магазині, раптово до магазину забіг ОСОБА_4 підійшов до неї та розпилив їй в обличчя речовину із газового балончика, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку слизових оболонок обох очей та одразу вийшов з магазину. Не заперечила щодо задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають у забороні у вечірній та нічний час (з 22 години до 06 години наступного дня) відвідувати парки, кафе, розважальні заклади строком на 2 роки.

Законний представник неповнолітнього та його захисник проти клопотання не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наданні прокурором докази, саме витяг з ЄРДР від 23.04.2025 № 0000804, протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.04.2025 протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.04.2025, протокол проведення слідчого експерименту від 24.04.2025, протокол огляду відеозапису від 24.04.2024, висновок експерта № 81 від 26.05.2025, та інші документи, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Вимогами ч. 2 ст. 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Щодо характеризуючих даних неповнолітнього ОСОБА_4 встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Обухів, Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає з бабою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приватизованій трикімнатній квартирі, загальною площею 60 кв.м, житлова 40 кв.м. Неповнолітньому ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Батько ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та мати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позбавлені батьківських прав на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.12.2024 року справа № 372/4014/24. ОСОБА_8 не справляється з неповнолітнім ОСОБА_4 в силу свого віку і стану здоров`я, немає на нього впливу та контролю. Неповнолітній ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, не навчається та не працює.

Неповнолітній ОСОБА_4 має інвалідність від 03.06.2021 року, діагноз F- 70- легка розумова відсталість, ускладнена розладами поведінки у формі уходів з дому, відсутністю мотивації до навчання, з опозиційно-викликаючими розладами, з важкістю соціального функціонування в дитячому віці, з ускладненням вторинною парціальною затримкою комунікативної поведінки, з підвищеними показниками психопатизації, емоційних і вищих когнітивних передумов психічного розвитку. Потребує влаштування до закладу з врахуванням його діагнозу. Станом на сьогодні рідні та близькі, які б виявили бажання взяти дитину у свою родину на виховання, відсутні.

Законним представником неповнолітнього підозрюваного є

ОСОБА_5 , головний спеціаліст відділу у справах дітей Служби

у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради

Київської області.

Отже, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно небезпечне діяння у віці 15 років, тобто згідно ст. 22 КПК України не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення, виповнилось шістнадцять років, а за ряд правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 22 КК України, передбачена кримінальна відповідальність осіб у віці 14 до 16 років.

Кримінальній відповідальності, передбаченій ч. 2 ст. 125 КК України, підлягають особи, які досягли 16-річного віку.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме - ч. 2 ст. 125 КК України, тобто останній не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення, а тому відповідно до ст. 498 КПК України стосовно останнього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Згідно положень ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають у забороні у вечірній та нічний час (з 22 години до 06 години наступного дня) відвідувати парки, кафе, розважальні заклади строком на 2 роки, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності. Також суд враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, зокрема те, що він проживає та виховується бабусею, характеристики, його ставлення до вчиненого правопорушення, щодо якого він щиро розкаявся, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинив суспільно небезпечні діяння та піддається впливу матері, думку його законного представника щодо можливості обрання примусового заходу виховного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають у забороні у вечірній та нічний час (з 22 години до 06 години наступного дня) відвідувати парки, кафе, розважальні заклади строком на 2 роки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 97, 105 Кримінального кодексу України, статтями 124, 369-372, 376, 395, 497, 498, 501 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2025 року №0000804 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають у забороні у вечірній та нічний час (з 22 години до 06 години наступного дня) відвідувати парки, кафе, розважальні заклади строком на 2 роки.

Сектору ювенальної превенції Обухівського РУП ГУНП в Київській області взяти ОСОБА_4 на профілактичний облік, проведення заходів індивідуальної профілактики та здійснення контролю за виконанням судового рішення.

Службі у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області вжити заходів для здійснення соціальної реінтеграції з неповнолітнім ОСОБА_4 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру строком на 2 (два) роки.

Речові докази: два DVD-R диски - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд, що постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1