УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянув подане в кримінальному провадженні № 0001251 від 07.08.2025 року за ознаками ч.2 ст.190 КК України слідчим з СВ Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Тесла», н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який вилучено до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, та який належить ОСОБА_3 .

Слідчий вказує на відповідність вказаного автомобіля критеріям доказів та, з метою їх збереження, просить накласти арешт на відповідне майно.

У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Надаючи оцінку змісту поданого слідчим клопотання про арешт майна, доданим до нього матеріалам, слідчий суддя приходить до висновку про часткову невідповідність такого клопотання вимогам ст. 171 КПК України.

Так, додані до клопотання матеріали не містять свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або інші докази на підтвердження реєстрації транспортного засобу за певною особою.

Слід звернути увагу, що зміст клопотання вказує на фактичну сплату декількома особами грошових коштів ОСОБА_4 , з яким, у свою чергу, обумовлювалась можливість придбання автомобіля.

При цьому, не є зрозумілим, з яких саме обставин виходив слідчий, вказуючи на належність автомобіля саме ОСОБА_3 .

Вказане позбавляє слідчого суддю можливості прийти до чіткого висновку про особу (осіб), що володіють достатніми правовими підставами на володіння, використання та розпорядження майном.

Згідно з ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З метою уточнення відомостей про особу, якій на праві власності належить майно, або даних щодо володіння, використання та розпорядження таким майном іншими особами, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна повернути прокурору, встановити строк в 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1