УХВАЛА

Іменем України

07 січня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001138 від 14.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

установив:

До Корольовського районного суду м. Житомира 05 січня 2026 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному № 0001138 від 14.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор звернулась до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів.

В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.11.2025 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 12.01.2026 (включно). Посилалась на тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а також наявність ризиків, а саме переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, які не зменшились та продовжують існувати на даний час.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримала вказане клопотання. Зазначила, що ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та не змінились, з метою запобігання наявних ризиків неможливо застосувати до обвинуваченої будь-якого іншого запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просили змінити на домашній арешт у визначений час доби.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 на домашній арешт у визначений час доби.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення дієвості кримінального провадження є запобіжні заходи.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним (обвинуваченим) зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно із вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

При вирішенні доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу, суд зважає на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. За вказаних обставин, обвинувачена ОСОБА_4 може вчиняти спроби переховування нею від суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні.

Водночас суд вважає, що з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, забезпечення належної процесуальної поведінки та виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а також з урахуванням думки потерпілого, необхідно застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 371, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обвинуваченій ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів, задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком на шістдесят днів, до 07 березня 2026 року (включно).

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду, відповідно до стадії кримінального провадження, на кожну вимогу;

2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали доручити Житомирському районному управлінню поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1