Справа № 158/3277/24
Провадження № 1-кп/0158/39/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000872 від 08.08.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ківерці Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.01.2011 року ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; згідно ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.08.2013 року звільненого умовно-достроково;

- вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.04.2018 року від 24.04.2018 року за ч. 2 ст. 156 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільненого 15.02.2022 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, судимість не знята та не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 24.04.2018 Ківерцівським районним судом Волинської області за злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільнений 15.02.2022 у зв`язку з відбуттям строку покарання, належних висновків не зробив та вчинив нові, умисні, кримінальні правопорушення.

Так, в період часу з 20 липня 2024 року по 25 липня 2024 року в нічну пору доби (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі володільця та без його на те дозволу, шляхом зриву дужки навісного замка проник всередину гаражного приміщення за вищевказаною адресою, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив право останнього на недоторканість іншого володіння, гарантоване ст. 30 Конституції України, згідно якої «Проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку можливе виключно на підставі мотивованого рішення суду».

Також, в період часу з 18 години 00 хвилин 25 липня 2024 року по 07 годину 30 хвилин 26 липня 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи при цьому суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі володільця та без його на те дозволу, шляхом зламу скоби навісного замка проник всередину гаражного приміщення за вищевказаною адресою, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив право останнього на недоторканість іншого володіння, гарантоване ст. 30 Конституції України, згідно якої «Проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку можливе виключно на підставі мотивованого рішення суду».

Крім того, ОСОБА_4 , 08 серпня 2024 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом № 2102-IX від 24.02.2022, та подальшим продовженням строку воєнного стану, востаннє, згідно зі ст. 1 Указу Президента України № 271/2024 від 06 травня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 08 травня 2024 року строком на 90 діб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом і метою таємного викрадення чужого майна, шляхом зламу скоби навісного замка проник всередину гаражного приміщення за вищевказаною адресою, звідки повторно, таємно викрав бувшу у використанні кутову шліфувальну машину марки «Vitals» моделі «Ls 1286 HLv», вартістю 1001,67 гривень, та бувший у використанні набір акумуляторної дрилі марки «Vorhut» моделі «VC 20L» із зарядним пристроєм, додатковою батареєю у полімерному кейсі вартістю 4238,40 гривень, та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 5240,07 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Не заперечив, факт незаконного проникнення до гаражного приміщення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , без дозволу власників.

Крім того, підтвердив факт викрадення шліфувальної машини марки «Vitals» та набору акумуляторної дрилі марки «Vorhut» із зарядним пристроєм, додатковою батареєю у полімерному кейсі з гаражного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Не заперечив, що матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_9 наразі ним не відшкодована.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , згідно поданих до суду заяв, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають; щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 , згідно поданої до суду заяви, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Водночас, просить відшкодувати кошти в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. за викрадений інструмент.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному проникненні до іншого володіння особи та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та не погашена, в тому числі, за вчинення корисливих злочинів, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, водночас відповідно до інформації КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради № 9519/2-06.24 від 29.08.2024 року, в період з 20.08.2024 року по 22.08.2024 року, проходив лікуваня з приводу вживання нарктотичних речовин, позитивно характеризується за місцем проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений дійсно, відверто зробив висновок щодо скоєних ним протиправних діянь; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також бере до уваги дані досудової доповіді, якою ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як високий; зроблений висновок про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Заслухавши думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому реальну міру покарання у виді позбавлення волі; обвинуваченого, який як в судових дебатах так і в останньому слові просив суд суворо його не карати, захисника адвоката ОСОБА_5 , який просив не призначити покарання із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи позицію потерпілих, які щодо міри покарання поклалися на розсуд суду, приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання згідно санкцій статей закон, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело. Зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає, з огляду на особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимий на шлях виправлення не став.

Арешти, накладений ухвалами слідчих суддів Ківерцівського районного суду Волинської області в рамках даного кримінального провадження від 14.08.2024 року та 21.08.2024 року - скасувати.

Питання про речові докази та судові витрати вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 72 КК України, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.10.2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судових товарознавчих експертиз сумі 3407 (три тисячі чотириста сім) гривень 76 коп.; судової дактилоскопічної експертизи в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.08.2024 року та 21.08.2024 року - скасувати.

Речові докази: кейс чорного кольору марки «Vorhut», зарядний пристрій марки «Vorhut» із маркувальними позначенням 20L, акумуляторна батарея марки «Vorhut» із маркувальним позначенням VC20L 34-120, акумуляторна батарея марки «Vorhut» із маркувальним позначенням 20L 34-122, шуруповерт марки «Vorhut» із маркувальними позначенням VC20L 34-120, кутова шліф машинка марки «Vitals» із маркувальним позначенням LS 1286 HLv, які поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області - повернути власнику ОСОБА_8 ;

- ліхтарик сірого кольору марки «TOP» та плоскогубці синього кольору, які поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області знищити.

- спортивний светр з капюшоном темно-синього кольору, які поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області - повернути власнику ОСОБА_4 .

- вилку від переноски та дві пластикові розетки білого кольору, які поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1