Провадження №1-кс/523/7965/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ТУ ДБР м. Миколаєві, щодо невнесення даних до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 364, 396 КК України за заявою заявника від 26.07.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2025 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ТУ ДБР м. Миколаєві, щодо невнесення даних до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень за заявою заявника від 26.07.2025 року.

Зі змісту вказаної скарги вбачається, що 26.07.2025 року до керівника ТУ ДБР заявник скерував заяву з проханням зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР в місті Миколаєві внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень суддями Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознакою складу злочинів, що передбачені ст.ст. 364, 396 КК України, які на думку заявника сфальсифікували судову справу № 522/13328/24 та не скерували заявнику ухвалу суду від 21.08.2024 року разом з додатками до неї.

Вивчивши скаргу та матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).

Згідно з п. 1 підрозділу 2 розділу І «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 підрозділу 1 розділу ІІ «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

До скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, ОСОБА_3 було долучено текст заяви від 26.07.2025 року про вчинення кримінальних правопорушень.

Із заяви встановлено, що заява ОСОБА_3 від 26.07.2025 року адресована керівнику ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_6 , про вчинення суддями Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 364, 396 КК України, дані про які повинні бути внесені до ЄРДР, однак станом на день розгляду скарги відомості до ЄРДР не внесені.

Так, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Такі обставини, які викладені заявником в його заяві до керівника ТУ ДБР в м. Миколаєві від 26.07.2025 року на думку ОСОБА_3 є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364, 396 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що підставами вважати заяву саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві таких даних немає, то вона не може вважатися такою, яка має бути обов`язково внесена до ЄРДР.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_3 до керівника ТУ ДБР в м. Миколаєві від 27.06.2025 року, таких даних зазначено не було, не наведено формальних ознак кримінального правопорушення, яке заявник вважає вчиненим.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, делегування функцій суддів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовим особам не допускаються.

Частинами 1, 3 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» гарантовано самостійність суддів у здійсненні правосуддя, їх незалежність від будь-якого незаконного впливу, встановлено заборону втручатися у відправлення правосуддя та впливати на суд або суддів у будь-який спосіб.

Оскарження у будь-який спосіб діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом не допускається.

Згідно роз`ясненням, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007р. «Про незалежність судової влади», відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011р., оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами прокуратури.

Таким чином, інша, крім судової, процедура ревізії судових рішень, дій або бездіяльності суддів під час здійснення правосуддя з метою оцінки наявності підстав для застосування до суддів кримінальної відповідальності, зокрема шляхом відкриття кримінального провадження, недопустима. Незгода учасника судового розгляду з ухваленим судовим рішенням чи діями судді не може бути підставою для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину стосовно судді.

Крім того, у постанові Верховного суду від 30.09.2021 (справа №556/450/18, провадження №51-4229км20) зазначено, що за змістом ст.214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Так, ст. 364 КК України передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Ст. 396 КК України передбачає відповідальність за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Що стосується професійної діяльності судді та прийнятих судових рішень, то відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може бути безумовною підставою для притягнення судді до кримінальної відповідальності та кваліфікуватись як кримінальне правопорушення.

Відтак, самих лише припущень заявника недостатньо для висновку про наявність кримінального правопорушення, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування відносно судді у разі незгоди із прийнятими ним процесуальними рішеннями і діями в ході здійснення правосуддя.

Слідчий суддя зауважує, що необхідно відрізняти факти, які можуть свідчити про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, від оціночних суджень щодо наявності в діях особи певного кримінального правопорушення. Попри те, що наведення в заяві про вчинене кримінальне правопорушення власних оціночних суджень заявника не свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення або про необґрунтованість заяви, водночас такі оціночні судження повинні спиратися на певні факти, аби слугувати правовою підставою для внесення відомостей до ЄРДР та їх подальшої перевірки шляхом організації слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Таким чином, наведені ОСОБА_3 у заяві від 26.07.2025 року відомості не є повідомленням про злочин, оскільки містять інформацію, пов`язану із здійсненням правосуддя (прийняттям рішень слідчим суддею, які на думку заявника суддями було сфальсифіковано, а також не скеровано належним чином ухвалу суду разом із копією скарги з додатками заявнику) та не містять достатні відомості про вчинення слідчими суддями Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Із поданих ОСОБА_3 вищезазначеної заяви не убачається конкретних фактів, які б свідчили або встановлювали обставини вчинення кримінальних правопорушень.

В заяві від 26.07.2025 року є короткий виклад обставин злочину, який обмежений твердженням про невидачу судового рішення, що не є кримінальним правопорушенням.

Разом з цим, заявником не конкретизовані факти, які як він вважає, вказують на фальсифікацію матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що вказану скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарг и ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ТУ ДБР м. Миколаєві, щодо невнесення даних до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 364, 396 КК України за заявою заявника від 26.07.2025 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду у п`ятиденний строк.

Слідчий суддя ОСОБА_1