ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6890/25 Провадження 1-кп/636/1393/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000418, внесеному 10 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Базаліївка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 28.08.2025 за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_5 від 05.09.2024 року (справа № 636/1940/24, провадження № 3/636/1484/24), яка набрала законної сили 16.09.2024 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не зважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Чугуївського міського суду Харківської області та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 24.10.2024 о 13 годині 33 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами протягом року та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «МТЗ-82», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , з причепом, рухався по вул. Харківській с. Базаліївка Чугуївського району Харківської області, де біля домоволодіння № 82, був зупинений екіпажем ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 157849 від 24.10.2024 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_5 від 05.09.2024 року (справа № 636/1940/24, провадження № 3/636/1484/24), яка набрала законної сили 16.09.2025 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не зважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Чугуївського міського суду Харківської області та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 19.03.2025 о 13 годині 01 хвилин, будучи позбавленим права керувати транспортними засобами та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, керував мопедом «Sabur» без державного номерного знаку та рухався по вул. Центральній с. Базаліївка Чугуївського району Харківської області, де поряд з будинком № 1 був зупинений екіпажем ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, про що було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 275704, № 275713 від 19.03.2025 року за ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорював наведених в обвинувальному акті фактичних обставин правопорушення, пояснив, що він дійсно декілька разів керував транспортним засобом «МТЗ-82» та мопедом «Sabur» без державного номерного знаку, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, про що він знав, однак треба було їхати по справах у всіх вказаних випадках. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, оскільки зробив для себе відповідні висновки та запевнив суд, що більше такого не повториться.

Ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин справи, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України», «Коробов проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений у ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Мюррей проти Сполученого Королівства» та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, та його конкретні обставини, дані про особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, а саме: що він є громадянином України, має професійно-технічну освіту, неодружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює. ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду власних дій, наявності відчуття жалю за вчинене, розуміння наслідків своїх дій.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 382 КК України, що буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні відсутні, арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

-оптичний носій, виготовлений у формі диску DVD-R, з маркуванням ТМ «Verbatim», поміщено до паперового пакування білого кольору з написом «ОСОБА_4 130, 636/1940/24, 3/636/1484/24 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний носій, виготовлений у формі диску DVD-R, з маркуванням ТМ «Verbatim», поміщено до паперового пакування білого кольору з написом «ОСОБА_4 130,636/10199/24, 3/636/161/25» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний носій, виготовлений у формі диску DVD-R, з маркуванням «Alerus», поміщено до паперового пакування білого кольору з написом «ОСОБА_4 130, 636/2776/25, 3/636/1652/25» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний носій, виготовлений у формі диску DVD-R, з маркуванням «Alerus», поміщено до паперового пакування білого кольору з написом «ОСОБА_4 130, 636/2620/25, 3/636/1576/25» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1