Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/206/25
номер провадження 1-кп/695/233/26
У Х В А Л А

19 січня 2026 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 та

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому засіданні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0001471 від 03.09.2024 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_4 подано до суду клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001471 від 03.09.2024. Свої вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, зокрема вказує на відсутність у тексті обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання саме щодо ОСОБА_5 , оскільки в обвинувальному акті на сторінці 7 містяться відомості про те, що обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України не встановлено, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, захисник зауважує на неконкретності формулювання обвинувачення та порушенні ч. 4 ст. 291 КПК України через долучення до акта документів, не передбачених законом, а саме витягу з ЄРДР та списку осіб, що підлягають виклику. На переконання захисту, наведені недоліки є суттєвими та перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, оскільки порушують право обвинуваченого на захист, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Захисник наголошує, що неналежне викладення фактичних обставин та юридичної формули обвинувачення позбавляє особу можливості бути чітко інформованою про характер претензій держави, що, з посиланням на практику ЄСПЛ (зокрема, справи «Абрамян проти Росії», «Матточіа проти Італії»), є безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор надав суду письмові заперечення на клопотання про повернення обвинувального акта, у якому вказував, що в ході проведення досудового розслідування встановлювались в тому числі обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Крім того сторона у справі в ході судового розгляду не позбавлена можливості подання відповідних доказів, які можуть бути враховані судом як пом`якшуючі чи обтяжуючі обставини. Щодо долучення до обвинувального акту витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань та списку осіб, що підлягають виклику до судового засідання , то вказані документи не являються доказами, а лише підтверджують сам факт проведення досудового розслідування та вказують на осіб, які братимуть участь в судовому засіданні. Щодо формулювання обвинувачення то порушення, на думку прокурора, відсутні, обвинувачення повністю сформоване, охоплює усі обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідає вимогам КПК України, а тому клопотання захисника про повернення обвинувального акта є необґрунтованим.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 на задоволенні свого клопотання наполягав, просив повернути обвинувальний акт прокурору через невідповідність вимогам ст.291 КПК України, що буде перешкоджати судовому розгляду.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, просив задовольнити.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, вважав його таким, що відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України підготовче судове провадження є обов`язковим та першим етапом судового провадження.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Завданням підготовчого судового провадження є перевірка процесуальних підстав для призначення судового розгляду та підготовка до розгляду матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні, якщо не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акта.

Так, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч.2 ст.297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто суд має право, а не обов`язок прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26 червня 2018 року у справі № 520/8135/15-к.

Аналіз положень п.13 ч.1 ст.3, ч. 4 ст.110, п.5 ч.2 ст.291 КПК України дає підстави стверджувати, що визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті та формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора.

Водночас саме прокурор уповноважений затверджувати чи відмовляти в затвердженні обвинувального акта, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта, самостійно складати обвинувальний акт, звертатись з ним до суду та надалі підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати останнє або висувати додаткове обвинувачення в порядку, встановленому КПК України (ч.4 ст.22, п.13, 14, 15 ч.2 ст.36 КПК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17, положення КПК України не наділяють суд повноваженнями до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме - у ньому викладено: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; дату та місце його складення та затвердження.

Щодо доводів захисника про наявність на сторінці 7 обвинувального акта прізвища іншої особи (« ОСОБА_6 ») у розділах про обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання, суд зазначає, що вказане має характер очевидної технічної описки, яка не нівелює змісту всього документа та не робить обвинувачення незрозумілим. Наявність такої описки не свідчить про те, що дані обставини не встановлювалися відносно обвинуваченого ОСОБА_5 чи не стосуються його, оскільки у вступній та описовій частинах акта чітко ідентифіковано саме ОСОБА_5 як обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Суд наголошує, що підготовче судове засідання не є стадією виправлення кожної граматичної чи технічної помилки, якщо вони не перешкоджають розумінню суті обвинувачення. Сама по собі технічна описка в прізвищі при зазначенні обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, не може бути підставою для повернення обвинувального акта, оскільки вона не обмежує право обвинуваченого на захист та не позбавляє його можливості розуміти обсяг пред`явленого обвинувачення. Більше того, повернення обвинувального акта прокурору через формальні неточності, які не є суттєвими, призводить до надмірного затягування судового розгляду та порушення принципів процесуальної ефективності.

Щодо некоректно сформульованого обвинувачення, про що вказував захисник, то дана обставина є предметом судового розгляду.

Повернення обвинувального акта прокурору із вказівкою на зміну викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації останнього та формулювання обвинувачення порушить загальні засади кримінального провадження, зокрема диспозитивність чи змагальність.

Можливі недоліки, суперечності фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Суд вважає, що зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини у своїй сукупності дають уявлення щодо обставин кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

У підготовчому судовому засіданні суд не надає оцінки обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а лише вирішує питання чи обвинувальний акт відповідає вичерпним вимогам КПК України та чи не містить він недоліків, які б перешкоджали призначенню на його підставі судового розгляду.

Питання встановлення наявності чи відсутності складу певного кримінального правопорушення у діянні особи, вагомості доказів висунутого обвинувачення та його обґрунтованості суд має право вирішити у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Більш того, згідно вимог ст. 338 КПК України саме прокурор наділений правом під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Сторона захисту не позбавлена можливості під час судового розгляду спростовувати позицію прокурора та доводити перед судом відсутність у діянні обвинувачених складу інкримінованого їм кримінального правопорушення, неправильну кваліфікацію останнього тощо. Водночас прокурор має право в порядку ст.338 КПК України змінити обвинувачення в суді.

Обвинувальний акт містить всі структурні елементи, визначені ст. 291 КПК України, та до нього долучені передбачені ч.4 ст.291 КПК України додатки, а саме: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписки про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Витяг з ЄРДР та список осіб, що підлягають виклику до судового засідання, які долучено до обвинувального акту мають виключно інформативний характер для суду щодо процедурних питань (дотримання строків та організації виклику сторін) і не розцінюються судом як докази обвинувачення на цій стадії.

Отже, суд не вбачає наявності в обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають призначити на його підставі судовий розгляд.

Відтак, суд вважає, що правових підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0001471 від 03.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 336 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 23.01.2026 року.

Суддя: ОСОБА_1