справа № 631/618/23
провадження № 1-кп/631/34/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

а також:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/618/23 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2022 року під № 0001028 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 301-1, частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2022 року під № 0001028 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 301-1, частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України.

У зв`язку із спливом строку, на який було продовжено застосування обов`язків в межах обраного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 звернувся із дотриманням вимог частини 2 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України із письмовим клопотанням, зареєстрованим за вхідним № 537/26-вх від 23 січня 2026 року, щодо продовження застосування обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, яке надійшло у повній відповідності до строків та порядку, визначених Кримінальним процесуальним кодифікованим законом України.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 01 березня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 30 березня 2023 року включно. Крім того, в ухвалі суду слідчим суддею було визначено суму застави у розмірі 214720 гривень 00 копійок, яку необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою. 27 березня 2023 року з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 звільнений 06 березня 2023 року з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням застави.

Отже, у зв`язку із внесенням застави вищезазначеною ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 01 березня 2023 року на підставі частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_3 покладено наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою та законним представником потерпілої у даному кримінальному провадженні.

На думку прокурора, у розрізі того, що причетність обвинуваченого до кримінальних правопорушень злочинів, передбачених частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 301-1, частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, є дійсними ризики, визначені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, як то можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_3 , за версією сторони обвинувачення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з тією метою, щоб вони не надавала викривальних свідчень проти нього. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинених злочинів. Підстави для зміни міри запобіжного заходу, на думку прокурора, на даний час відсутні, дані, що характеризують особу обвинуваченого, також не змінилися, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, прокурор просив продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 подане ним клопотання підтримав з підстав, що наведені у ньому, вважав, що клопотання слід задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та неможливість іншим шляхом запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені своєчасно та належним чином згідно із вимогами Кримінального процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не сповістили. Разом із тим, через канцелярію суду законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 надала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 2640/23-вх. від 22 травня 2023 року, з проханням підготовче судове засідання та судовий розгляд справи провести за їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового засідання, зокрема: з боку сторони обвинувачення та з боку сторони захисту щодо можливості продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу під час досудового розслідування у вигляді застосування обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, суд проаналізувавши в системного зв`язку усі наявні на даному етапі судового слідства у матеріалах справи докази на обґрунтування доцільності продовження застосування відносно обвинуваченого обов`язків в межах обраного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому суд враховує положення частини 1 статті 131 вищевказаного нормативного акту України які обумовлюють, що заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимогами статті 178 Кримінального процесуального кодексу України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до положень статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені пунктами 1 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та визначені у пунктах 1 12 частини 1 вказаної статті.

В даному випадку, за обставин, викладених у сформульованому обвинуваченні, у вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжких злочинів, передбачених частиною 2 статті 156 та частиною 1 статті 301-1 Кримінального кодексу України, а також особливо тяжких злочинів, передбачених частиною 4 статті 152 та частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України. При цьому, санкція особливо тяжких злочинів за частиною 4 статті 152 та частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, відповідно.

Судом з`ясовано, що відповідно до ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_8 , постановленої 01 березня 2023 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та застосовано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 днів до 30 березня 2023 року (включно) із визначенням суми застави у розмірі 214720 гривень 00 копійок та покладанням наступних обов`язків, у разі внесення застави: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою та законним представником потерпілої у даному кримінальному провадженні.

06 березня 2023 року ОСОБА_3 звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_8 , постановленої 30 березня 2023 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та продовжено на 60 днів, тобто до 28 травня 2023 року, застосування до ОСОБА_3 наступних обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою та законним представником потерпілої у даному кримінальному провадженні

У подальшому ухвалами Нововодолазького районного суду Харківської області неодноразово було продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії обов`язків, визначених в рамках обраного запобіжного заходу у вигляді застави, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: 1) прибувати за першою вимогою до суду, прокурора; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , а також за межі Харківської області без дозволу суду, за винятком випадків необхідності забезпечення особистої безпеки, у зв`язку з запровадженням правового режиму воєнного стану; 3) повідомляти суд, прокурора про зміну місця свого проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності; 5) утримуватись від спілкування з потерпілою та законним представником потерпілої, свідками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2022 року під № 0001028.

Так, ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 грудня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження дії обов`язків в межах обраного обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження у виді застави та продовжено на два місяця, тобто до 31 січня 2026 року включно, обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії обов`язків, визначених в рамках обраного запобіжного заходу у вигляді застави, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно приписів частини 2 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Застава, як захід забезпечення кримінального провадження, має на меті зобов`язати підозрюваного виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому норами Кримінального процесуального кодексу України не визначено строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, тому він діє до його скасування або зміни в порядку, визначеному статтями 200 та 201 Кримінального процесуального кодексу України чи вирішення такого питання при ухваленні вироку за наслідками судового розгляду кримінального провадження (пункт 14 частини 1 статті 368 Кримінального процесуального кодексу України).

Частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (частина 7 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України).

Отже, станом на теперішній час щодо обвинуваченого ОСОБА_3 діє запобіжний захід у вигляді застави, проте строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, покладених на нього ухвалою суду від 03 грудня 2025 року, закінчиться 31 січня 2026 року.

В ході обговорення питання доцільності продовження застосованого альтернативного запобіжного заходу відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту та долучених до кримінального провадження матеріалів встановлено такі відомості: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Харків, громадянин України, офіційно працевлаштований працює пекарем у ТОВАРИСТВІ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ХЛІБЗАВОД «НОВО-БАВАРСЬКИЙ», офіційно не одружений, але зі слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проте відповідних доказів суду не надано.

Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, не відноситься до осіб з інвалідністю, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні в їх сукупності на предмет перевірки дійсності у справі обставин, визначених частиною 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, суд ураховує, що застосування до підозрюваного, обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що передбачено частиною 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (наприклад, пункт 32 рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

В даному випадку судовий розгляд кримінального провадження не завершений.

Наведеного вище достатньо для висновку, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Як вже зазначалося, строк дії обов`язків, визначених ОСОБА_3 у відповідності до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України відповідно до ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 грудня 2025 року закінчується 31 січня 2026 року.

На цей час в даному кримінальному провадженні обвинуваченого, потерпілу та її законного представника (свідка) не допитано, докази передбачені статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України з боку сторони обвинувачення та захисту, не досліджені, у зв`язку з чим, враховуючи наведені дані суд вважає, що обставини регламентовані статтею 177, пунктами 1, 2 частини 1 статті 194 вказаного Кодексу є дійсними, беручи до уваги наявні дані, які підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений має певне відношення до подій відображених в обвинувальному акті (суд не удається на цій стадії до оцінки його дій та ролі з точки зору норм Кримінального кодексу України, а лише констатує факт, того, що вони пов`язані з цими подіями).

Таким чином, під час розгляду заявленого клопотання, суд вважає, що в даному конкретному випадку продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, ОСОБА_3 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, два з яких відноситься до особливо тяжких злочинів, інші до тяжких злочинів.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого.

Та з його урахуванням суд погоджується з аргументами прокурора про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, реальним є ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований прокурором та підтверджується наявними матеріалами.

Слушним є і ризик впливу на потерпілу, яка є малолітню особою, а також родичем обвинуваченого.

Так, оцінюючи наявність цього ризику у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань цих осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмеженим у спілкуванні із цими особами, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній обвинувачується, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявності ризику впливу на потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та дослідження їх судом.

Заслуговує на увагу й наявність такого ризику як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень за участю малолітньої особи.

Враховуючи вищевикладене, як наслідок є дійсними обставини визначені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, встановленні під час обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд зауважує, що обраний ОСОБА_3 запобіжний захід наразі достатньою мірою гарантує виконання ним покладених обов`язків та не є завідомо непомірним для нього. Також покладені обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад обвинуваченого. Продовжуючи строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, суд також виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 1 29, частинами 1 та 11 статті 31, статтею 33, статтею 35, частиною 2 статті 110, статтями 131 132, 134 138, 176 178, 182, 193 194, 196, 369 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532, статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження дії обов`язків в межах обраного обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження у виді застави задовольнити.

Продовжити на два місяця, тобто до 23 березня 2026 року включно, обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, визначених в рамках обраного запобіжного заходу у вигляді застави, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1) прибувати за першою вимогою до суду, прокурора;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , а також за межі Харківської області без дозволу суду, за винятком випадків необхідності забезпечення особистої безпеки, у зв`язку з запровадженням правового режиму воєнного стану;

3) повідомляти суд, прокурора про зміну місця свого проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності;

5) утримуватись від спілкування з потерпілою та законним представником потерпілої, свідками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2022 року під № 0001028.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 27 січня 2026 року о 08 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1