Провадження №11-кп/801/1180/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - ОСОБА_2 (суддя-доповідач),

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2022 року за № 0000063,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8

та за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченої ОСОБА_9

на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в смт. Донське Приморського району Калінінградської області російської федерації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

встановив:

Зміст вироку суду першої інстанції

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2024 року ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України зобов`язано ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку постановлено рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 26.01.2024.

Стягнуто з ОСОБА_9 витрати на користь держави за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 8 305,88 грн.

Вирішено питання про накладений арешт та речові докази, зокрема, конфісковано в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі Redmi A6, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_3 .

За встановлених судом та детально викладених у вироку суду обставин, ОСОБА_9 визнано винною в тому, що маючи проросійськи налаштовану позицію, яка випливає з розміщеного, вподобаного та поширеного нею в період з 12 квітня по 24 квітня 2022 року у всесвітній мережі Інтернет інформаційного контенту зазначеної спрямованості, вчиняла дії з поширення матеріалів антиукраїнського характеру, у тому числі й таких, що містять виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату в 2014 році.

Установлено, що ОСОБА_9 , перебуваючи у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , точний час у ході досудового розслідування не встановлено, використовуючи для ідентифікації користувача свій власний абонентський номер оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , створила особисту сторінку у соціальній мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 на якій, в розділі стосовно персональної інформації користувача, вказала дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «ІНФОРМАЦІЯ_21», «ІНФОРМАЦІЯ_22», та яку використовувала з особистою, в тому числі протиправною метою, також використовуючи при цьому власний смартфон із встановленим додатком під назвою «Ок», що забезпечує доступ до зазначеної соціальної мережі.

При цьому, ОСОБА_9 , достовірно знаючи про блокування доступу до російської соціальної мережі «Одноклассники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 № 133, та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи спеціалізовані програми для обходу блокування - «VPN», умисно, цілеспрямовано, переслідуючи антиукраїнські ідеологічні мотиви, достовірно знаючи про публічно комунікативний характер соціальної мережі щодо можливості поширення інформації через всесвітню мережу «Інтернет» серед невизначеного кола осіб, на постійній основі використовувала власну сторінку у соціальній мережі «Одноклассники», в тому числі з метою вчинення злочину.

Так, ОСОБА_9 , маючи свою проросійську позицію, у порушення вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції» № 2110-ІХ від 3 березня 2022 року, перебуваючи у помешканні, у якому вона зареєстрована та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, з вищезазначених неправомірних мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацїї осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, підтримала проросійські наративи щодо збройного конфлікту на території України шляхом поширення публікацій та фотоматеріалів з цього приводу висловила серед невизначеного кола осіб - користувачів соціальної мережі «Одноклассники» за наступних обставин.

Зокрема, 12.04.2022 ОСОБА_9 , із використанням власного мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi» (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) та облікового запису у соціальній мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснила вхід на власну сторінку у зазначеній соціальній мережі за вказаним посиланням, власноручно опублікувала та поділилась темою, а саме спільнотою проросійської спрямованості під назвою « АНТИХУНТА (от ЮГО - ВОСТОКА до МАЛОРОССЫ) » з публікацією наступного змісту:

«Герой Z. Подполковник ОСОБА_46 в ходе разведки обнаружил в заброшенном здании националистов. Во время штурма он получил ранение, но смог подавить огневые точки противника и уничтожил 7 националистов, а остальных обратил в бегство».

Разом з тим, вищевказана публікація, опублікована та поширена 12.04.2022 від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 369 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 15 коментарів та 31 відмітку «Поделиться».

Тобто, відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у матеріалі (публікації), поширеній ОСОБА_9 на своїй особистій сторінці Інтернет-сторінці облікового запису соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 містяться глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році. Разом з тим, вказаний матеріал (публікація), розміщена ОСОБА_9 на своїй особистій сторінці Інтернет-сторінці облікового запису соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_11 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщений на її особистій сторінці мережі Інтернет, а отже є публічно поширеним.

В подальшому, ОСОБА_9 , діючи повторно, із використанням власного мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi» (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ) та облікового запису у соціальній мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснила вхід на власну сторінку у зазначеній соціальній мережі за вказаним посиланням, відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою « ОСОБА_12 » публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 15.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму робота інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Глава ОСОБА_14 вручил заместителю командира батальона майору ОСОБА_15 и ещё 48 военнослужащим 126-й отдельной гвардейской бригады береговой обороны государственные награды Республики Крым за мужество, героизм и отвагу, проявленные в ходе специальной военной операции на Украине. », відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, а також заперечення збройної агресії російської федерації проти України (російсько-українська війна називається «спецоперацією).

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 15.04.2022 вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала з ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 53 вподобання - відміток «Класс!», тим самим поширюючись ОСОБА_16 , а також 3 коментарі та 5 відміток «Поделиться».

Далі, ОСОБА_9 діючи повторно, у вищевказаний спосіб відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою « Мы за ОСОБА_52! ОСОБА_52 Герой России », публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі ІНФОРМАЦІЯ_9 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Горжусь! Своей страной Россией! Президентом РФ ОСОБА_52! Российским народом! Армией РФ и флотом!», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 16.04.2022 вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 153 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 6 відміток «Поделиться».

В подальшому, ОСОБА_9 діючи повторно, у вищевказаний спосіб відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою «*В ОСОБА_52 СИЛЬНЕЙШИЙ ПОЛИТИК МИРА* ФСБ РОССИИ*» публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі ІНФОРМАЦІЯ_9 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Герой нашего времени. Ефрейтор ОСОБА_17 , водитель дорожно-комендантского батальона бригады материально-технического обеспечения, двигаясь в составе автомобильной колонны, осуществлял подвоз боеприпасов к позициям российской группировки войск. В пути колонна подверглась авиаудару противника..», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 16.04.2022 вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала з ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 1 957 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 73 коментарів та 115 відміток «Поделиться».

Діючи повторно, у вищевказаний спосіб, ОСОБА_9 відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: «ПЕРЧИК.ІШ» публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 18.04.2022 , та натиснула пункцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму робота інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Новости с фронта: начался новый этап спецоперации - вежливые люди нарастили наступление, замыкая националистов на Донбассе в огромный котел, удачи вам, парни! И победы в любом бою!», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України (російсько-українська війна називається «спецоперацією).

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 18.04.2022 вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 803 вподобання - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 16 коментарів та 38 відміток «Поделиться».

Далі, ОСОБА_9 , діючи повторно, у вищевказаний спосіб відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: « дорогами памяти » публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі ІНФОРМАЦІЯ_9 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму робота інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Старший лейтенант ОСОБА_18 со своей группой навязал бой украинским диверсантам, которые оборудовали позиции на верхних этажах здания, он получил осколочное ранение от разорвавшегося рядом минометного снаряда, но продолжил вести огонь и прикрывать товарищей, противник был уничтожен.», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України Je441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 18.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала s ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_19 , 1 328 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 47 коментарів та 77 відміток «Поделиться».

Діючи повторно, у вищевказаний спосіб, ОСОБА_9 відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: «HOBOCTH.RU» аплікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 19.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого в цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 ( ОСОБА_20 », та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Министерство обороны РФ опубликовало кадры боевых вылетов истребителей-бомбардировщиков Су-34, которые уничтожили военную инфраструктуру ВСУ.

Летчики Воздушно-космических сил России в ходе спецоперации выполняют задачи по обнаружению и уничтожению воздушных и наземных целей противника. При этом используется широкий арсенал высокоточного ракетно-бомбового оружия.

Командир звена Су-34 ОСОБА_49 рассказал об одной из задач, поставленных перед его экипажем, которую они успешно выполнили благодаря высокоточным ракетам Х-29.», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, а також заперечення збройної агресії проти України.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 19.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 319 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі серед користувачів даної соціальної мережі.

Далі, ОСОБА_9 діючи повторно, у вищевказаний спосіб відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: «дорогами памяти» публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 ( ОСОБА_20 », та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Под Днепропетровском уничтожен пороховой завод сотни нацистов и объектов ликвидированы за ночь сводка . Спецоперация по демилитаризации и денацификации на Украине продолжается. Об обстановке в зоне спецоперации наутро 24 апреля в брифинге Минобороны России.

Высокоточными ракетами наземного базирования в районе Павлограда Днепропетровская область) уничтожены цеха предприятия по производству взрывчатых веществ и порохов для украинских вооруженных сил. Высокоточными ракетами воздушного базирования ВКС России поражены 9 военных объектов Украины.

В том числе один пункт управления бригады ВСУ. 4 опорных пункта и мест сосредоточения живой силы и военной техники а также 4 склада ракетно-артиллерийского вооружения в районах Барвенково Новая Дмитровка и Ивановка Харьковской области.

Оперативно-тактической и армейской авиацией ВКС России поражены 26 военных объектов Украины Среди них уничтожены командно-наблюдательный пункт батальона, а также 25 районов сосредоточения живой силы и украинской военной техники.

Уничтожено до 150 националистов и до 40 единиц бронетехники и автомобилей.

Ракетными войсками и артиллерией з ночное время выполнено 423 огневые задачи.

В результате ударов поражены 25 пунктов управления. 367 опорных пунктов и районов скопления живой силы и военной техники, а также 25 позиций артиллерийских батарей уничтожены 4 склада ракетно-артиллерийского вооружения и боеприпасов в районах Гусаровка и Великая Камышеваха.

Российскими средствами ИБО в районах населенных пунктов Барвинок, Засигъеека. Краснсгсроака Кременнзя новый Первомайск Полтавка, темзрмно. Федоревка, Яскноватая уничтожены 10 украинских БЛЛА.

Всего с начала проведения специальной военной операции уничтожено - 141 самолет. 110 вертолетов 551 беспилотный летательный аппарат. 264 зенитных ракетных комплекса 2496 танков и других боевых бронированных машин. 282 установки реактивных систем залпового огня, 1093 орудия полевой артиллерии и миномета, а также 2343 единицы специальной военной автомобильной техники.», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 1 790 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також НОМЕР_5 коментарі та 140 відміток «Поделиться».

Далі, ОСОБА_9 , діючи повторно, у вищевказаний спосіб відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: « РОССИЯ-РОДИНА МОЯ! », публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 ( ОСОБА_20 », та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«четырёхлапые бойцы Армии Z помогают вежливым людям разминировать освобожденные города Херсонской области Сколько же доброте этих глазах», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України (російські військовослужбовці, що приймають участь у російсько-українській війні називаються «ввічливими людьми»), а також заперечення збройної агресії проти України (окупація українських міст називається «звільненням»).

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 3 689 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 22 коментарі та 208 відміток «Поделиться».

В подальшому, ОСОБА_9 , діючи повторно, у вищевказаний спосіб відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: «ИСТОРИЯ РОССИИ И СОВРЕМЕННЫЙ МИР», публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022, та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным », та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«РЕШИТЕЛЬНОСТЬ И СИЛА ДУХА, «Профессионализм помогает военнослужащим ВС РФ успешно решать боевые задачи. Минобороны России продолжает раскалывать о подвигах военнослужащих ВС РФ в ходе специальной военной операции на Украине. В столкновениях с противником личный состав войск показывает высокий уровень подготовки, мужество и отвагу. Старший матрос ОСОБА_21 », відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України (восхваляються їх особисті та «професійні» якості), а також заперечення російської агресії проти України (російсько-українська війна називається «спецоперацією»).

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 792 вподобання - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 19 коментарів та 59 відміток «Поделиться».

Діючи повторно, у вищевказаний спосіб, ОСОБА_9 відшукала у спільноті під назвою: « Дари добро » публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Господи, помоги нашим солдатам, которые сейчас находятся в горячих точках.», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 6 467 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 328 відміток «Поделиться».

Далі, діючи повторно, у вищевказаний спосіб, ОСОБА_9 відшукала у спільноті відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: « СТРАТЕГИЯ - ОСОБА_52 » публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Вы те люди, которые делают историю Донбасса, историю России», ОСОБА_22 наградил военнослужащих батальона «ІНФОРМАЦІЯ_16», за успешное выполнение боевой задачи Zzz Zzz. Сегодня, 23 апреля, Глава ДНР ОСОБА_22 вручил государственные награды бойцам отдельного штурмового батальона « ІНФОРМАЦІЯ_16 », відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації - висловлюють їм вдячність та підтримка, називають їх людьми, що творять історію, а також в якому визнаються незаконні збройні формування так зв. «ДНР» (вчинки їх «бійців» (участь у російсько-українській війні) восхваляються).

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 3 395 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 6 коментарів та 130 відміток «Поделиться».

Далі, ОСОБА_9 , діючи повторно, у вищевказаний спосіб відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: « дорогами памяти » публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

« БОЙЦУ ИЗ БУРЯТИИ , ПЕРЕНЕСШЕМУ СЕМЬ ОПЕРАЦИЙ, ПРОСЯТ ПРИСВОИТЬ ЗВАНИЕ ГЕРОЯ РОССИИ

Вся страна узнала еще об одном подвиге военнослужащего из Бурятии во время спецоперации по защите Донбасса. Настоящим героем проявил себя 23-летний командир мотострелкового взвода Тацинской 5-ой отдельной гвардейской танковой бригады ОСОБА_24 . Лейтенант, рискуя своей жизнью, спас сослуживцев и с тяжелым ранением попал в госпиталь. Пока ОСОБА_34 залечивает раны, в его родной Бурятии собирают подписи за присвоение ему звания Героя России.

Итак, все произошло 30 марта. В этот день, мотострелковый батальон ОСОБА_34 попал в засаду с массированным артобстрелом. Противник открыл по нашим военным перекрестный огонь из гранатометов и крупнокалиберных пулеметов. Националисты подбили б танков и З БМП, следовавших в колонне. Во время прямого попадания снаряда в БМП, ОСОБА_24 получил тяжелейшую контузию, но не сдался. Лейтенант решил принять бой. Он развернул подбитую боевую машину вдоль дороги и встречным огнем сумел вывести из боя бронетехнику противника.

Вскоре у ОСОБА_34 полностью израсходовался боекомплект машины. Тогда лейтенант автоматом выбил заклинивший люк БМП, вытащил двух раненых подчиненных, привел их в чувство, а затем забинтовал на скорую руку себя. И все это под непрекращающимся огнем противника.

Нашим военнослужащим пришлось продолжить уже неравный бой. Вместе с земляком ОСОБА_25 и другими выжившими сослуживцами, ОСОБА_34 занял круговую оборону. Отстреливаясь, ОСОБА_26 получил смертельное ранение. Когда патроны были на исходе, ОСОБА_34 принял решение вывести молодых подчиненных с поля боя.

- Уходите, я вас прикрою! - скомандовал он солдатам.

Слово ОСОБА_34 сдержал. Два часа он прикрывал огнем отход сослуживцев и мужественно отражал атаки противников. Таким образом, ему удалось спасти более 150 сослуживцев. Сам ОСОБА_34 получил множество ранений и потерял сознание. С поля боя его вынесли товарищи. Тяжело раненного бойца вертолетом вывезли в военно-полевой госпиталь в белорусский Гомель. Оттуда его доставили в Российскую военно-медицинскую академию им. ОСОБА_27 в Санкт-Петербурге. Там ОСОБА_34 находится до сих пор.

Узнав о подвиге земляка, в Бурятии начали собирать подписи о присвоении ему звания Героя России. С такой инициативой уже выступили ^Улан-Удэнское городское казачье общество, Улан-Удэнское отделение «Женщины Бурятии», и «Союз женщин России». Написал письмо министру обороны России ОСОБА_28 и глава ОСОБА_29 .

- Прошу Вас , ОСОБА_31 , поддержать ходатайство о присвоении звания Героя Российской Федерации лейтенанту ОСОБА_32 за проявленные мужество, смелость и отвагу, - написал ОСОБА_33 .

В своем письме ОСОБА_33 полностью расписал подвиг ОСОБА_34 . Вскоре должно быть принято решение. #СпецоперацияНаУкраине», .», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 6 872 вподобання - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі серед іншим користувачів даної соціальної мережі.

Далі, діючи повторно, у вищевказаний спосіб, ОСОБА_9 відшукала у спільноті відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: «CCCP*USER*CoBeTCKHfi союз» публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022, та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Боже помоги России! Помоги нашим солдатам!, відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Далі, діючи повторно, у вищевказаний спосіб, ОСОБА_9 відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: «Моя гордость - Россия!», публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 ( ОСОБА_20 », та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Командующий Спецоперацией генерал ОСОБА_35 , герой России - большой специалист по антитеррору, от простого солдата за глаза ^получил прозвище « ІНФОРМАЦІЯ_17 », от офицеров - «ОСОБА_50». ОСОБА_35 ^считается архитектором коренного перелома тяжелейшей ситуации в Сирии в 2015-16 годах. Кто с ним общался. Качают головой сегодня, не завидуют судьбе нацбатов в мариупольских и донецких «котлах». Спецоперация Z -искусство. Генерал ОСОБА_51, словно в Сирии, будет выгрызать прекрасно подготовленного и укрепленного противника. Справится, вне всякого сомнения.», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, а також заперечення збройної агресії російської федерації проти України (російсько-українська війна називається «спецоперацією»).

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 3 711 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 206 коментарів та 272 відмітки «Поделиться».

Далі, діючи повторно, у вищевказаний спосіб, ОСОБА_9 відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: « ОПЕРАТИВНЫЕ НОВОСТИ ДОНБАССА!!! ДНР и ЛНР » публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 считает классным», та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами відеозапис (публікацію), який містить текст наступного змісту:

«Красивый двойной прилет «Калибров» по крупному логистическому центру во Львове, куда свозилось западное оружие», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься схвальне позитивне ставлення до руйнівних дій російської армії.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 1 774 вподобання - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі серед іншим користувачів даної соціальної мережі.

Також, ОСОБА_9 діючи повторно, у вищевказаний спосіб відшукала у спільноті проросійської спрямованості під назвою: «ПАТРИОТЫ ВЕЛИКОГО ОТТЕЧЕСТВА (ПВА)» публікацію антиукраїнського змісту, розміщену в даній мережі 24.04.2022 , та натиснула функцію «Класс!», яка у подальшому призвела до запрограмованого у цій соціальній мережі алгоритму - « ОСОБА_11 ( ОСОБА_20 », та відповідно закріплення публікації на сторінці акаунту. Тим самим, ОСОБА_9 розмістила та поширила згідно алгоритму роботи інтернет-ресурсу «Одноклассники», у вільний доступ для перегляду іншими користувачами публікацію з текстом наступного змісту:

«Битва за Донбассе: 40 тыс. солдат ВСУ окажутся в котле покруче Дебальцевского. На Западе считают, что украинская армия скоро попадет в «железное кольцо». Россия демонстрирует точную и грамотную военную стратегию в битве за Донбасс, констатируют западные эксперты - отставные офицеры. Российские генералы вдохновляются не только опытом войн XX века, но и только завершившейся битвы за Мариуполь, закончившейся потерей Украиной нескольких тысяч своих отборных бойцов. Украинская армия на Донбассе находится в заведомо более проигрышном положении. Об этом подробно пишет в австралийском издании The Conversation офицер запаса ОСОБА_36 , который ранее служил в Ираке и в Югославии.

Украинские войска после окончания самой кровопролитной части боев на Донбассе в 2015 году оказались «замкнуты» в нескольких так называемых «выступах» - сейчас с трех сторон они окружены войсками Донецкой и Луганской народных республик. На протяжении всей военной истории существование таких «выступов» предоставляло возможность заманивать вражеские силы и методично их уничтожать. Ледвидж вспоминает, скажем, Первую мировую войну, когда на так называемом Ипрском выступе вблизи французско-бельгийской границы шли одни из самых тяжелых и кровопролитных сражений между войсками Франции, Бельгии и Германии. Немцы понесли сокрушительное поражение, во многом предопределившее падение Германии. Тяжесть бельгийских сражений объяснялась тем, что тут была крайне пересеченная местность - чередование низин и выступов, еще и изрезанных канавами и ручьями. Тут можно было передвигать артиллерию вдали от вражеских глаз. На Донбассе совершенно иная география, из-за чего сражения, конечно, не будут такими затяжными. Проводит Ледвидж аналогию с другими известными военными операциями, уже во Второй мировой войне. Она из них - это Арденнская операция, которая также прошла в Бельгии в 1944-1945 годах и стала одним из решающих ударов по Германии. Немцы попытались совершить прорыв, создав в бельгийских лесах и лугах так называемый «Арденнский выступ». С двух сторон его атаковали американцы, перерезав снабжение немецких армий и начав их планомерное уничтожение. Нечто подобное, считает Ледвидж, произойдет и с украинскими войсками, которые местами вклинились в оборону защитников Донбасса. Ледвидж проводит прозрачную аналогию между бесславным финишем немецких армий в Первую и Вторую мировую войны и нынешней украинской армией. «Русские будут стремиться прощупать и прорвать украинскую оборону, окружить тактические выступы, заманить украинцев в ловушку и уничтожить их, используя свои преимущества в авиации и артиллерии, или, по крайней мере, заставить их отступить», - пишет эксперт. Он отмечает, что у России и защитников Донбасса есть успешный опыт ликвидации «выступов». Это, например, битва за Дебальцево в феврале 2015 года, когда украинские войска попытались прорвать линию фронта в районе города Дебальцево. Безуспешно. Артиллерийским огнем была ^уничтожена почти половина из 8-тысячной украинской группировки. Россия берет в железное кольцо 40 тысяч украинских солдат Россия использует во время битвы за Донбасс «стратегию истощения», считает американский подполковник ОСОБА_48, который ранее участвовал в операции «Буря в пустыне», а сейчас работает военным аналитиком в Defense Priorities. Он считает, что основной задачей российских Вооруженных сил во время спецоперации является не только возвращение контроля над территорией Донбасса, сколько планомерное уничтожение украинской группировки. По мнению ОСОБА_48, «в военном отношении это выглядит гораздо более достижимой целью, нежели первоначальная цель овладения Киевом».

Сейчас, по оценкам ОСОБА_48, на Донбассе сосредоточено до 40 тысяч украинских военнослужащих, причем это наиболее боеспособная и опытная часть солдат. Однако на стороне России численный перевес и личного состава, и легких и тяжелых вооружений. Подполковник ОСОБА_48 считает, что Россия использует в Донбассе ту же стратегию, что и в Мариуполе. Войска будут взяты в непроницаемое кольцо, исключающее возможность подвода продовольствия, топлива и тем более боеприпасов и новых вооружений. Российские истребители и бомбардировщики, ударные вертолеты, высокоточные управляемые ракеты, беспилотники и дальнобойная артиллерия планомерно уничтожают украинские линии снабжения. А потом примутся за такое же планомерное и методичное уничтожение живой силы противника. Возможно, части военнослужащим предложат сдаться в плен. ОСОБА_48 напоминает, что в Мариуполе городское сопротивление было прекращено, когда у украинских солдат и нацбатов закончилась вода и боеприпасы.

Долго ли последний бастион «ІНФОРМАЦІЯ_27» * сможет выдерживать осаду?

ОСОБА_48, который участвовал в крупнейшей танковой битве «Бури в пустыне», считает, что перелом в битве за Донбасс могут обеспечить именно российские бронетанковые войска. Подполковник не разделяет пессимизма других американских аналитиков , которые считают, будто российские войска, вернувшиеся после первой фазы спецоперации с киевского, сумского и черниговского направлений, сильно измотаны. ОСОБА_48 указывает, что к началу битвы за Донбасс к северному флангу украинского оборонительного кармана стянуто дополнительно около 70 тысяч солдат российских бронетанковых войск. «Чтобы обезопасить фланги, Россия уже проводит массированные обстрелы украинских позиций, обороняющихся в Харькове и на юго-западе Херсонской области. Обе эти фланговые операции направлены на то, чтобы удержать украинские войска на месте и помешать им продвинуться для укрепления обороны на фронте Донбасса», -указывает ОСОБА_48. Эксперт прямо об этом не пишет, но явно уверен: падение донбасской группировки украинских войск почти неизбежно. Это лишь вопрос времени. ^Денацификация», відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у даному тексті міститься героїзація, восхваляння, глорифікація осіб, що здійснюють військову агресії проти України; заперечення російської агресії проти України.

Разом з тим, вищевказана публікація, точний час в ході слідства не встановлений, але після 24.04.2022, вподобана та поширена від імені « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала в ході ознайомлення з нею невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , 746 вподобань - відміток «Класс!», тим самим поширюючись далі, а також 3 коментарі та 4 відмітки «Поделиться».

Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №441/1 від 21.09.2022 року у матеріалах (публікаціях), поширених ОСОБА_9 на своїй особистій сторінці Інтернет-сторінці облікового запису соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 містяться виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році. Разом з тим, вказані матеріали (публікації), розміщені ОСОБА_9 на своїй особистій сторінці Інтернет-сторінці облікового запису соціально-орієнтованої мережі «Однокласники» під іменем « ОСОБА_11 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 розміщені на її особистій сторінці мережі Інтернет, а отже є публічно поширеними.

При цьому, ОСОБА_9 , шляхом умисного та цілеспрямованого вираження в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_11 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 антиукраїнських поглядів, підтверджує проросійські наративи, та окреслює вірність ворожої пропаганди щодо агресії російської федерації проти України.

Публікації, уподобані та поширені від імені користувача « ОСОБА_11 », отримали в ході ознайомлення з ними невизначеного кола осіб, у тому числі за сприяння ОСОБА_9 , вподобання - відмітки «Класс!», тим самим поширилися далі, а також коментарі й відмітки «Поделиться».

Разом з тим, указані матеріали (публікації), розміщені ОСОБА_9 на особистій інтернет-сторінці облікового запису соціально орієнтованої мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_11 », розміщені на її особистій сторінці мережі Інтернет, а отже є публічно поширеними.

При цьому ОСОБА_9 умисно та цілеспрямовано виражаючи в соціально орієнтованій мережі «Одноклассники» антиукраїнські погляди, підтверджувала проросійські наративи й окреслювала вірність ворожої пропаганди щодо агресії російської федерації проти України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_9 судом кваліфіковано за:

ч. 2 ст. 4362 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році;

ч. 3 ст. 4362 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, що вчинено повторно.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2024 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України 1 рік позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 на виконання вироку суду.

В решті вирок залишити без змін.

Не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченої та доведеність її вини, прокурор вважає, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості на підставі п. 4 ч. 1, ч. 2 статті, статтями 413, 414 КПК України.

Звертає увагу, що згідно з вимогами статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. При призначенні покарання суди повинні суворо додержуватися загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 КК України.

На думку прокурора суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, проте при призначенні покарання безпідставно застосував статтю 75 КК України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі статті 75, із застосуванням положень пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України тим, що засуджена в силу статті 89 КК України раніше не судима, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою похилого віку (72 роки).

Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 436-2 КК України, вчинений ОСОБА_9 , згідно статті 12 КК України є тяжким, відноситься до злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також скоєний під час повномасштабного збройного вторгнення рф в Україну.

З огляду на те, що ОСОБА_9 у вчинених злочинах винною себе не визнала, в скоєному не розкаялась, а навпаки в ході судового розгляду продовжувала висловлювати свою відверту антиукраїнську позицію, поширила відверто проросійські наративи та окреслила вірність ворожій пропаганді щодо агресії російської федерації проти України можна дійти висновку, що засуджена не надала критичної оцінки своїй злочинній поведінці, не усвідомила суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, не бажає виправити ситуацію, що сталася, а відтак стати на шлях виправлення, що свідчить про неможливість її виправлення і перевиховання без призначення покарання, пов`язаного з реальним позбавлення волі.

Обвинувачена ОСОБА_9 також подала апеляційну скаргу на вирок Вінницького міського суду від 26.01.2024, в якій просила скасувати вирок суду першої інстанції та визнати її невинуватою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, скасувати виплату коштів за проведення експертизи в сумі 8 305 грн 88 коп.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що від початку слідчих дій щодо неї, а саме в ході обшуку, що відбувся 29 квітня 2024 року, вона стверджувала про те, що використовує соціальну мережу «Однокласники» виключно для спілкування зі своїми родичами, які проживають на території рф та для перегляду інформаційного контенту розважального та повчального характеру, й випадково могла поставити відмітку «клас» під публікаціями з новинами про хід військових дій та військовослужбовцями, і це цілковито відповідає закріпленому в Конституції України, а також міжнародних договорах її праву вільно збирати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово, або в інший спосіб на свій вибір.

В подальшому, під час її допиту слідча СБУ ОСОБА_38 без присутності її захисника вручила їй обвинувальний акт, що на її думку суперечить частині 1 статті 48 КПК України.

Вона неодноразово звертала увагу на те, що судова експертиза в справі проведена експертами Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, що ставить під сумнів законність вироку в зв`язку з тим, що судова експертиза по суті виконана експертами правоохоронного органу, який і проводив розслідування, в зв`язку з цим вона подавала клопотання про проведення у справі незалежної експертизи, в задоволенні якого судом першої інстанції безпідставно відмовлено.

Так само під час судового розгляду стороною обвинувачення не було надано для дослідження речовий доказ, а саме смартфон «Xiaomi Redmi», який був вилучений у неї під час обшуку.

Звертає також увагу на висновки ЄСПЛ в справі Меліке проти Туреччини, які, на її думку підтверджують її позицію щодо того, що лайк в соціальній мережі не може прирівнюватися до розповсюдження контенту, так як виражає симпатію до конкретного контенту, а не бажання його активно розповсюджувати.

Після касаційного перегляду справи обвинувачена ОСОБА_9 подала доповнення до своєї апеляційної скарги, які прийняті до розгляду апеляційним судом, так як вимоги апеляційної скарги не погіршують становища обвинуваченого.

Згідно з доповненнями до апеляційної скарги ОСОБА_9 просить ретельно перевірити її доводи та встановити: чи доведено досудовим слідством та судом першої інстанції наявність її умислу саме на поширення інформації, а не на пасивне висловлення ставлення до контенту; чи підтверджено доказами, що подальші «вподобання», коментарі або «поширення» інших користувачів виникли саме як наслідок її дій; чи визначено коло осіб, яким стали відомі відповідні матеріали, та чи перебували ці особи в інформаційному просторі України; чи бут технічно можливим доступ українських користувачів до публікації, враховуючи блокування сторінки та обмеження соціальної мережі; чи містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 436-2 КК України.

При ухваленні рішення ОСОБА_9 просить врахувати її похилий вік, стан здоров`я; її бездоганну поведінку після ухвалення вироку, сумлінне виконання обов`язків за статтею 76 КК України; відсутність будь-яких нових правопорушень; позитивні характеристики та об`єктивно низький ризик рецидиву.

За результатами всебічного перегляду ОСОБА_9 просила ухвалити рішення, яке відповідає принципу презумпції невинуватості, ґрунтується на достовірних і допустимих доказах, враховує реальні обставини справи та особу обвинуваченої, не передбачає призначення реального покарання у виді позбавлення волі, з огляду не недоведеність суспільної небезпечності її дій та стан здоров`я, вік і поведінку ОСОБА_9 .

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_8 вимоги своєї апеляційної скарги підтримала з підстав, викладених у ній, і просила задовольнити. Проти апеляційної скарги обвинуваченої заперечувала, вважає її безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення.

Обвинувачена ОСОБА_9 заперечила проти апеляційної скарги прокурора й підтримала вимоги своєї апеляційної скарги з доповненнями. Вважає себе невинуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів, стверджує, що реалізовувала своє конституційне й закріплене в статті 19 Загальної декларації прав людини право вільно збирати, зберігати і поширювати інформацію, причому реалізовувала його не на території України, а в російській соціальній мережі, що взагалі виключає розслідування і судових розгляд справи щодо неї правоохоронними органами України і українським судом.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З оскаржуваного вироку слідує, що суд правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Указаний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, а доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_39 висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на таке.

Обвинувачена ОСОБА_9 фактично заперечує, що її діяння взагалі містить склад злочину, так як вона скористалася закріпленим як в Конституції України, так і в міжнародних договорах України, зокрема, Загальній декларації прав людини, правом на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації. При цьому зробила вона це в іноземній (російській) соціальній мережі, а відтак правоохоронні органи України і український суд не вправі притягувати її до відповідальності за це.

Апеляційний суд вважає за необхідне проаналізувати дані доводи апеляційної скарги в першу чергу, бо в разі їх обґрунтованості кримінальне переслідування ОСОБА_9 втрачає будь-який сенс.

Відповідно до статті 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності цим Кодексом, включаються до нього після набрання ними чинності. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом. Застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено. Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальний кодекс України доповнено статтею 436-2 Законом України від 03.03.2022 № 2110-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції», який набрав чинності 16.03.2022.

Законом України від 23.08.2023 № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесені зміни до статті 436-2 КК України в частині покарань, що можуть бути призначені за частиною 1 цієї статті.

Згідно з частинами 2-3 статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення, визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Інкриміновані ОСОБА_9 діяння вчинені нею в період з 12 по 24 квітня 2022 року, тобто в період після набрання чинності Законом України від 03.03.2022 № 2110-ІХ, а відтак є кримінально караними.

Щодо посилань обвинуваченої на те, що відповідні діяння якщо і вчинені нею, то здійснені в російській соціальній мережі «Одноклассники.ru», а не в її українській версії, соціальна мережа заборонена на території України й не має аудиторії в інформаційному просторі України, і не може переслідуватися на території України, то відхиляючи їх апеляційний суд виходить із того, що відповідно до КК України відповідальності за цим Кодексом підлягають особи, які вчинили кримінальні правопорушення на території України (стаття 6 КК України). При цьому кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України. Крім того, кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його виконавець або хоча б один із співучасників діяв на території України.

Як встановлено судом, ОСОБА_9 поширювала матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікувала осіб, які здійснювали таку агресію, перебуваючи за своїм місцем проживання в м. Вінниці, Україна. Та обставина, що для вчинення відповідних дій вона використовувала іноземну (російську) й заборонену на території України соціальну мережу здійснюючи віддалений доступ до своєї персональної сторінки в даній мережі, не впливає на визначення місця вчинення злочину й територіальну чинність закону про кримінальну відповідальність.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що вона жодним чином не створювала і не поширювала відповідні публікації, а можливо, лише висловила своє відношення до них, натиснувши кнопку «Класс», й реалізувала своє відповідне конституційне й передбачене міжнародними договорами право, апеляційний суд зазначає таке.

Статтею 34 Конституції України дійсно передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, згідно з частиною 2 цієї статті здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Отже відповідне конституційне право не є абсолютним і може підлягати встановленим законом обмеженням з певною, визначеною в Конституції України метою.

Зазначене відповідає статті 19 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, згідно з якою кожна людина має право на свободу переконань і на вільне їх виявлення; це право включає свободу безперешкодно дотримуватися своїх переконань та свободу шукати, одержувати і поширювати інформацію та ідеї будь-якими засобами і незалежно від державних кордонів.

Згідно з статтею 10 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язано з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Отже аналіз статті 10 Конвенції дає змогу зрозуміти, що, з одного боку, в положеннях ч. 1 ст. 10 Конвенції проголошується ряд свобод. Зокрема, право на свободу вираження своїх поглядів включає не тільки свободу дотримуватися своєї думки, тобто не переслідуватися за свої переконання, але також можливість вільно отримувати і розповсюджувати інформацію та ідеї. Принциповий момент в реалізації права на свободу вираження поглядів полягає в тому, що таке право може мати транскордонний характер. При цьому автори Конвенції не виставляли ніяких умов щодо того, хто саме може приймати участь в розповсюдженні інформації. Таким чином, це може бути будь-який громадянин країни, яка є учасницею Конвенції.

З іншого боку, норми частини 2 статті 10 Конвенції встановлюють певні обмеження щодо свободи вираження поглядів. Але такі обмеження можуть бути пов`язані лише з шістьма моментами, а саме: 1) захист інтересів національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки; 2) запобігання заворушенням чи злочинам; 3) охорона здоров`я чи моралі; 4) захист репутації чи прав інших осіб; 5) запобігання розголошенню конфіденційної інформації; 6) підтримання авторитету і безсторонності суду.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частина 2 статті 8 КПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини засудження у кримінальній справі у поєднанні зі штрафом або тюремним ув`язненням є однією із форм втручання у право на свободу вираження поглядів.

Далі Суд аналізує, чи було втручання «передбачено законом» і чи «переслідувало воно одну із законних цілей» за змістом пункту 2 статті 10, і, зрештою, чи було втручання «необхідним у демократичному суспільстві».

Як зазначалося вище, Кримінальний кодекс України доповнено статтею 436-2 відповідно до встановленої законом процедури й вона набрала чинності після опублікування, а відтак таке втручання відповідає критеріям передбачуваності й доступності, що зазвичай висуваються Судом.

Диспозиція статті 436-2 КК України викладена достатньо чітко з тим, щоб будь-яка особа зрозуміла, які ж дії визнаються кримінально караними.

Апеляційний суд не приймає посилання засудженої на те, що вона нібито не розуміє терміну «глорифікація», який вжитий у цій статті і пред`явленому їй обвинуваченні, так як воно іншомовного походження.

Насправді ж такий термін є досить поширеним і зрозумілим, і, зокрема, зустрічається в законодавстві - Закон України «Про політичні партії в Україні» від 05.04.2001 № 2365-ІІІ визначає цей термін як вихваляння, звеличення, славлення, прославлення дій та/або бездіяльності осіб, визначених у пункті 11 частини першої цієї статті.

Відтак під глорифікацією розуміється вихваляння, звеличення, славлення, прославлення дій та/або бездіяльності осіб, які здійснювали або здійснюють збройну агресію проти України, представників збройних формувань російської федерації, незаконних збройних формувань, банд, найманців, створених та/або підпорядкованих, та/або керованих, та/або фінансованих російською федерацією, а також представників окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи та інші структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, у тому числі шляхом їх визначення як «повстанці», «ополченці», «ввічливі люди» тощо.

Щодо критерію «законності мети, що переслідується втручанням», то законні цілі втручання у право на свободу вираження поглядів викладені у другому пункті статті 10 Конвенції і цей перелік є вичерпним.

Згідно з пояснювальною запискою до проєкту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо посилання кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції)» (ІНФОРМАЦІЯ_24) його метою є протидія засобами кримінально-правового впливу ворожим інформаційним впливам в умовах триваючої гібридної війни РФ з Україною.

В пояснювальній записці йдеться про те, що унаслідок неналежного правового регулювання в національному інформаційному просторі України останніми роками спостерігається низка негативних явищ, які створюють реальні та потенційні загрози інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільства і держави.

Ці загрози стали істотним фактором, що безпосередньо підриває інформаційну безпеку держави в умовах триваючої з 2014 року збройної агресії Російської Федерації проти України.

З плином часу Росія посилює свою агресивну політику, зокрема, ведучи широкомасштабну глибинну інформаційну війну проти нашої держави.

Вагомою складовою такої гібридної інформаційної війни проти України були і залишаються прояви ворожої пропаганди, що негативно впливають на суспільну свідомість в Україні.

Особливу небезпеку являють собою виготовлення та поширення в Україні інформаційних матеріалів, спрямованих на пряме чи опосередковане виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі, шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як «внутрішнього конфлікту», «громадянського конфлікту», «громадянської війни», заперечення тимчасової окупації частини території України.

Так само елементом цієї пропаганди є глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, представників як збройних формувань Російської Федерації, так і іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, у тому числі, шляхом їх визначення як «повстанці», «ополченці», «ввічливі військові люди».

Гібридний характер агресії, який здійснюється росією в інформаційній сфері, несе загрозу державному суверенітетові та територіальній цілісності України.

Нерозробленість законодавства та необхідність протидіяти ворожим інформаційним впливам засобами кримінально-правової політики обумовили необхідність розробки законопроекту, спрямованого на посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції, щонайперше - продукції агітаційного характеру, спрямованої передусім на пряме чи опосередковане виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як «внутрішнього конфлікту», «громадянського конфлікту», «громадянської війни», заперечення тимчасової окупації частини території України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідний законопроєкт було розроблено й зареєстровано в лютому 2021 року за умов, коли агресія росії проти України здебільшого мала гібридний (прихований) характер, й прийнятий лише тоді, коли така агресія стала відкритою, повномасштабною, починаючи з неспровокованого й віроломного нападу російської федерації на Україну 24 лютого 2022 року.

Відтак мета, що переслідувалася зазначеним законопроєктом, який став законом, відповідає частині другій статті 10 Конвенції, а відповідні загрози для територіальної цілісності нашої Держави і її національної безпеки перейшли з категорії потенційних в реальні.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на ту оцінку, яку надав діям росії в Україні сам Європейський суд з прав людини, який визнав росію відповідальною згідно з Європейською конвенцією з прав людини за широкомасштабні та кричущі порушення прав людини в Україні, вчинені в результаті конфлікту з 2014 року.

Так, Справа Україна та Нідерланди проти Росії (заяви №№ 8019/16, 43800/14, 28525/20 та 11055/22) стосувалася конфлікту, що розпочався на сході України у 2014 році після прибуття до Донецької та Луганської областей проросійських збройних груп та загострився після повномасштабного вторгнення Росії в Україну 24 лютого 2022 року. Вона також стосувалася збиття рейсу MH17 над сходом України 17 липня 2014 року, що призвело до загибелі всіх, хто перебував на борту, переважно громадян Нідерландів. Україна стверджувала про численні порушення прав людини Росією, тоді як Королівство Нідерландів заявляло про порушення Росією Конвенції внаслідок збиття рейсу MH17.

В оприлюдненому рішенні Великої Палати Європейський суд з прав людини одноголосно постановив, що у зв`язку з конфліктом в Україні у період з 11 травня 2014 року - коли розпочалися бойові дії - до 16 вересня 2022 року - коли Росія припинила бути стороною Європейської конвенції з прав людини - мали місце систематичні порушення: статей 2 (право на життя), 3 (заборона катування, нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження), 4 § 2 (заборона примусової праці), 5 (право на свободу та особисту недоторканність), 8 (право на повагу до приватного та сімейного життя), 9 (свобода думки, совісті та релігії), 10 (свобода вираження поглядів), 11 (свобода зібрань та об`єднання), 13 (право на ефективний засіб правового захисту) та 14 (заборона дискримінації) Європейської конвенції, а також статей 1 (захист права власності) та 2 (право на освіту) Протоколу № 1 до Конвенції.

Суд наголосив, що характер і масштаб насильства в Україні та зловісні заяви з боку Росії щодо права України на існування поставили під загрозу мир у Європі. Він зазначив: "Жоден з конфліктів, які перебували на [його] розгляді раніше, не викликав подібного практично одностайного засудження 'кричущого' нехтування державою-відповідачем основами міжнародного правопорядку, встановленими після Другої світової війни".

Суд визнав, що Росія мала юрисдикцію, що породжує зобов`язання за Конвенцією, щодо окупованої нею території України. Він також одноголосно дійшов висновку, що Росія здійснювала владу та контроль над особами, які постраждали від її військових атак по всій території України, та що ці особи у цьому сенсі перебували в межах її юрисдикції. Росія є відповідальною за дії та бездіяльність російських військових та сепаратистських утворень на сході України.

Величезний обсяг доказів, наданих Суду і розглянутих в їх сукупності, продемонстрував існування масових взаємопов`язаних практик явно протиправної поведінки агентів російської держави (російських збройних сил та інших органів влади, окупаційних адміністрацій, сепаратистських збройних груп та утворень) по всій території України.

Ці систематичні чи системні порушення включали в себе невибіркові військові атаки; позасудові страти цивільних осіб та українських військовослужбовців, які припинили участь у воєнних діях (hors de combat); катування, включаючи застосування зґвалтування як методу ведення війни, та нелюдське та таке, що принижує гідність, поводження; примусову працю; незаконне та свавільне затримання цивільних осіб; необґрунтоване переміщення та вивезення цивільних осіб, а також їх перевірки, що супроводжувалися принизливими та жорстокими заходами (так звані "фільтраційні" заходи); залякування, утиски та переслідування всіх релігійних груп, за винятком прибічників Української Православної Церкви Московського патріархату; залякування та насильство щодо журналістів, блокування мовлення українських та іноземних ЗМІ, а також прийняття нових "законів", що забороняють та встановлюють покарання за поширення інформації на підтримку України; силові розгони російськими військовими мирних протестів в окупованих населених пунктах; руйнування, розкрадання та вилучення без відшкодування приватної власності; придушення української мови в школах та індоктринацію українських школярів; вивезення до Росії та, у багатьох випадках, усиновлення там українських дітей; дискримінацію за ознаками політичних переконань та національного походження.

Суд також одноголосно постановив, що в заяві № 28525/20 щодо збиття рейсу MH17 мали місце порушення статей 2, 3 та 13.

Суд послався на факти, встановлені в рамках всебічного розслідування, проведеного міжнародною спільною слідчою групою (відомою як JIT), а також у рамках кримінальної справи, розглянутої Окружним судом Гааги. Росія не вжила жодних заходів для забезпечення точної перевірки цілі ракети чи для збереження життя тих, хто перебував на борту, демонструючи зневажливе ставлення до цивільних осіб, які перебували під загрозою внаслідок її ворожих дій.

Росія також не провела ефективного розслідування збиття літака та не забезпечила співпраці зі спільною слідчою групою, оприлюднюючи хибну чи сфабриковану інформацію та обираючи тактику перешкоджання спробам з`ясувати причину та обставини катастрофи.

Родичі жертв катастрофи зазнали глибокого горя та страждань через вбивство їх рідних та події, які відбулися після інциденту. Через відмову Росії вжити заходів для гарантування безпеки на місці катастрофи знадобилося вісім місяців, щоб завершити процес пошуку та евакуації тіл загиблих. Деякі родичі були змушені ховати фрагменти тіл своїх рідних; у деяких випадках, родичі продовжували отримувати рештки тіл після поховань. У двох випадках, тіла жертв так і не були знайдені. Тривале заперечення причетності до катастрофи з боку російських органів влади та їх нездатність провести ефективне розслідування обернулися для родичів затягуванням болісного процесу очікування відповідей та спричинили їм додаткові страждання. Характер та глибина цих страждань, які тривають і дотепер, досягли такого рівня жорстокості, щоб становити нелюдське поводження.

Нарешті, Суд одноголосно постановив, що: Росія не виконала своїх зобов`язань за статтею 38 (зобов`язання створювати необхідні для розгляду справи умови) Kонвенції; питання статті 41 (справедлива сатисфакція) ще не готове до вирішення; Суд відклав його, від`єднавши заяву № 28525/20 (щодо збиття рейсу MH17) від інших трьох заяв, щоб забезпечити можливість розгляду скарг щодо справедливої сатисфакції окремо; та відповідно до статті 46 (обов`язковість та виконання рішень), Росія повинна негайно звільнити всіх, кого було позбавлено свободи до 16 вересня 2022 року на окупованій території та хто досі утримується російськими органами влади, а також негайно забезпечити співпрацю у створенні міжнародного та незалежного механізму для ідентифікації всіх дітей, вивезених з України до Росії чи підконтрольної Росії території до 16 вересня 2022 року, відновлення контакту між дітьми та їх сім`ями чи законними опікунами та забезпечення їх остаточного возз`єднання.

Апеляційний суд звертає увагу, що стаття 436-2 КК України через встановлення кримінальної відповідальності за визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікацію її учасників фактично захищає, зокрема, й вищевказані висновки Європейського суду з прав людини, а загалом - історичну правду, об`єктивний і неупереджений погляд цивілізованого суспільства від брехливої пропаганди та шкідливих наративів російської пропаганди.

В умовах розпочатого 22 лютого 20022 року неспровокованого і віроломного повномасштабного вторгнення російської федерації в Україні такий підхід законодавця не можна вважати непропорційним.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Висока Договірна Сторона під час війни може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, і у випадку використання цього права має інформувати Генерального секретаря Ради Європи про вжиті нею заходи.

Таке повідомлення здійснюється шляхом написання листа і прикріплення копій правових документів, згідно з якими будуть запроваджуватися надзвичайні заходи.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів осіб, передбачені ст. 8 Закону України від 12.05.2015 № 389 «Про правовий режим воєнного стану».

З урахуванням вищевказаного та відповідно до статті 15 Конвенції, Раду Європи було поінформовано про запровадження в Україні воєнного стану, норми законодавства, які діють під час цього режиму, заходи, які можуть бути застосовані уповноваженими органами під час дії режиму воєнного стану, а також наведено перелік статей Конвенції та Додатків до неї, від яких, у зв`язку із можливим застосуванням вищевказаних заходів, допускається відповідний відступ, а саме: ст. ст. 3, 8(3), 9, 12, 13, 17, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27 Пакту, а також ст. ст. 4 (3), 8, 9, 10, 11, 13, 14, 16 Конвенції, ст. ст. 1, 2, 3 Додаткового протоколу до Конвенції, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції.

З огляду на вимогу щодо повідомлення про такі заходи без затримки, вищезазначена інформація про запровадження воєнного стану та відповідний відступ була підготовлена та направлена Раді Європи у найкоротший термін одразу після запровадження режиму воєнного стану. На сайті Ради Європи вона була розміщена 01.03.2022 (https://rm.coe.int/1680af452a).

Згідно з роз`ясненням до статті 15 Конвенції відступ від зобов`язань не обов`язково є визнанням того, що Держава не зможе гарантувати права, закріплені в Конвенції. Насправді, на практиці, заявляючи про відступ від зобов`язань, Договірна Держава зазвичай зазначала, що заходи, яких вона вживає, «можуть» передбачати відступ від її зобов`язань за Конвенцією.

Щодо посилань засудженої на те, що вона не поширювала відповідні публікації, а лише висловила своє ставлення до них, натиснувши кнопку «Класс» і її вказівки в цьому контексті на справу MELIKE v. Turkey (№35786/19), то апеляційний суд відхиляє зазначені посилання з огляду на таке.

Відповідна справа стосувалася звільнення пані Меліке (далі - заявниця), співробітниці Міністерства з питань національної освіти (далі - Міністерство), працевлаштованої на контрактній основі, за те, що вона натиснула кнопку «Подобається» щодо різних публікацій, розміщених третьою особою в соціальній мережі «Фейсбук». Органи державної влади вважали, що такі публікації, імовірно, можуть порушити мир і спокій на робочому місці, оскільки, за змістом постів, вчителі вчиняли зґвалтування, висували звинувачення на адресу політичних лідерів і мали зв`язки з політичними партіями. На час подій заявниця працювала прибиральницею за контрактом в Національному управлінні освіти Сейхана (місто Адана). З 1996 року вона працювала в державних установах на постійній основі; її статус врегульовувався звичайним трудовим законодавством. У березні 2016 року проти неї було порушено дисциплінарне провадження за те, що вона натиснула кнопку «Подобається» на різних публікаціях у соціальній мережі «Фейсбук», розміщених на цьому вебсайті третіми особами. У вересні 2016 року дисциплінарна комісія ухвалила рішення про звільнення заявниці, дійшовши висновку, що такі діяння згідно з умовами колективного трудового договору, чинного на її місці роботи, були правопорушеннями. Заявниця звернулася з позовом про скасування рішення про розірвання трудового договору та просила поновити її на цій посаді. У квітні 2017 року суд з вирішення трудових спорів відхилив позов заявниці, визнавши, що публікації в соціальній мережі «Фейсбук», які вона вподобала, застосувавши реакцію «Подобається», не підпадали під свободу вираження поглядів і що їх зміст, імовірно, міг порушити мир і спокій на місці її роботи. Суд, зокрема, зазначив, що зміст публікацій, у яких ішлося про звинувачення проти вчителів, мав образливий для них характер, міг бути переглянутим учнями та батьками і спричинити в них занепокоєння і що інші статті за своїм характером були політичними. Суд також установив, що розірвання трудового договору заявниці в межах застосування колективного трудового договору, який на неї поширювався, відповідало установленій процедурі та було сумісним із законом. Заявниця подала апеляційну скаргу, потім касаційну скаргу, але вони були відхилені. Її заява до Конституційного суду у квітні 2019 року була визнана неприйнятною як явно необґрунтована. Посилаючись на статтю 10 Конвенції, заявниця скаржилася на своє звільнення.

Оцінюючи зазначену справу на предмет порушення статті 10 Конвенції (свобода вираження поглядів) ЄСПЛ дійсно серед іншого вказав на те, що заявниця не була тією особою, яка створила та опублікувала спірний контент у відповідній соціальній мережі, а її дія обмежувалася натисканням кнопки «Подобається» під цим контентом. ЄСПЛ зауважив, що акт додавання «Подобається» до контенту не може розглядатись як такий, що має таку ж вагу, як і поширення контенту в соціальних мережах, оскільки реакція «Подобається» просто виражає симпатію до опублікованого контенту, а не активне бажання його розповсюджувати.

Проте апеляційний суд звертає увагу на принципову відмінність між мережею «Фейсбук» та мережею «Одноклассники», зокрема в частині алгоритмів обробки позначок «Подобається» («Like») і «Класс!».

Так, натискання кнопки «Подобається» на Фейсбук є способом дати людям знати про те, що тобі сподобалася публікація без залишення коментаря про це. Для прикладу, якщо особа натисне «Подобається» під відео друга, інші користувачі, які також можуть бачити це відео зможуть побачити, кому воно сподобалося, а особа, яка його поширила отримає повідомлення, що хтось його (відео) вподобав.

Натомість як встановлено судом, в іноземній (російській) соціальній мережі «Одноклассники» діє алгоритм обробки позначок «Класс!», відповідно до якого натискання цієї кнопки не лише свідчить про те, що певний користувач вподобав допис, що видно іншим особам, які його переглядають, а також автору допису, а призводить до закріплення цього допису (публікації) на сторінці акаунту користувача, тобто його поширення серед невизначеного кола осіб.

ОСОБА_9 не могла не знати про таку особливість цієї мережі, так як заходила до неї мало не кожен день, й кожен раз поширювала уподобані нею публікації певного змісту, тобто вчиняла активні дії для розповсюдження інформації, яка, зокрема, містить заперечення, виправдовування збройної агресії російської федерації проти України та глорифікацію осіб, які її здійснювали.

Протиправну діяльність ОСОБА_9 власне було виявлено і припинено в зв`язку з тим, що відповідні публікації відображалися на її сторінці в соціальній мережі «Одноклассники», вона поширювала їх шляхом публікації на власній сторінці за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_19 .

Згідно з протоколом огляду від 25 квітня 2020 року, об`єктом якого була сторінка користувача під назвою « ОСОБА_11 ) у соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», зміст сторінки, що оглядалася, доступний усім зареєстрованим користувачам цієї соціальної мережі й серед наявних на цій сторінці публікацій виявлено інформаційні матеріали, спрямовані на визнання правомірності збройної агресії рф проти України, й зміст яких викладено в обвинуваченні, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.

Апеляційний суд відкидає посилання засудженої на те, що єдиним доказом її вини у вчиненні інкримінованих їй діянь є висновок експерта, який не відповідає вимогам закону і є сумнівним з огляду на те, що його виконано працівником установи, що перебуває в підпорядкуванні органу, який здійснював досудове розслідування.

Постановою слідчого від 25 серпня 2022 року призначено судово-лінгвістичну (семантико-текстуальну експертизу), на вирішення якої поставлено запитання, чи містяться в наведених в постанові матеріалах (публікаціях), поширених ОСОБА_9 на своїй особистій інтернет-сторінці облікового запису в мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_11 » за відповідним посиланням висловлювання, спрямовані на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також представників окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України?

Окремо слідчий запитував експерта про те, чи є вказані матеріали (публікації), розміщені ОСОБА_9 на своїй особистій сторінці облікового запису мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_11 ) за відповідним посиланням за допомогою вбудованої функції «вподобала» публічно поширеними?

Згідно з висновком експерта 4 центру (Центру судових і спеціальних експертиз) Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_41 експертом докладно проаналізовано зміст висловлювань, вподобаних ОСОБА_9 у соціальній мережі «Одноклассники» та вказано, які із них містять заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату в 2014 році (більшість публікацій) - т. 2, а.с. 3-13.

Експерт також дійшла до однозначного висновку про те, що вказані матеріали (публікації), розміщені ОСОБА_9 на своїй особистій сторінці інтернет-сторінці облікового запису соціально-орієнтованої мережі «Однокласнники» під іменем « ОСОБА_11 ) за відповідним посиланням, розміщені на її особистій сторінці мережі Інтернет, а отже є публічно поширеними.

ОСОБА_9 посилаючись на те, що не довіряє експертизі, проведеній експертами Науково-дослідного центру СБУ, просила суд першої інстанції призначити незалежну експертизу, на розгляд якої поставити питання: Чи заходив на її сторінку у соціальній мережі «Одноклассники» хтось із співробітників СБУ поза рамками досудового розслідування; Чи було втручання в роботу її акаунту; Чи був злочинний намір в її діях.

Суд першої інстанції в ухвалі від 25.01.2022 року правомірно відмовив в задоволенні зазначеного клопотання в зв`язку з відсутністю підстав, передбачених частиною 2 статті 332 КПК України.

Щодо сумнівів в експертизі через її виконання експертом установи, що підпорядковується правоохоронному органу, то відповідно до Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України є державною науковою, науково-дослідною, експертною, спеціалізованою установою, яка здійснює наукову, науково-дослідну, науково-технічну, науково-організаційну діяльність з метою одержання наукових, науково-технічних (прикладних) результатів, судово-експертну діяльність, розроблення, виробництво та підтримку спеціальних технічних засобів і спеціальної техніки, виконує функцію Експертної служби СБУ, є органом з оцінки відповідності та виконує інші завдання, визначені Статутом (https://ssu.gov.ua/naukovo-doslidnytskyi-instytut).

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження, а незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються: визначеним законом порядком призначення судового експерта; забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи; існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду; створенням необхідних умов для діяльності судового експерта, його матеріальним і соціальним забезпеченням; кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; можливістю призначення повторної судової експертизи; присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи (статті 3, 4 Закону).

Обвинувачена ОСОБА_9 не вказує, в чому саме полягає неправильність чи неповнота висновку експерта, чи суперечить він іншим матеріалам справи, яким саме, а натомість сумнівається в ньому лише через нібито залежність експерта від органу, який здійснював досудове розслідування.

Позаяк висновок експерта відповідає встановленим законом вимоги, містить докладний опис проведених експертом досліджень, методику дослідження й використані джерела, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання його недостовірним чи недопустимим.

У зв`язку з ухваленням обвинувального вироку, суд першої інстанції відповідно до частини 2 статті 124 КПК України правомірно стягнув з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Щодо доводів обвинуваченої про протиправне вручення їй 14 жовтня 2022 року обвинувального акта у відсутність захисника всупереч вимогам ч. 1 ст. 48 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника.

Згідно з матеріалами справи (т. 2, а.с. 43-62) 14 жовтня 2022 року ОСОБА_9 вручено не лише обвинувальний акт, а перед тим - повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. Також їй вручено пам`ятку про права та обов`язки як підозрюваної, зокрема, на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого та перед кожним наступним допитом з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, на присутність захисника під час допиту та інших процесуальних дій, на відмову від послуг захисника в будь-який момент кримінального провадження, на отримання послу захисника за рахунок держави у випадку відсутності коштів на оплату таких послуг.

Підозрювана ОСОБА_9 власноручно розписалася про отримання такої пам`ятки, тобто була обізнана про своє право запросити захисника, а у разі відсутності коштів для оплати його послуг - про призначення захисника за рахунок держави, проте не зробила цього.

Того ж дня було затверджено обвинувальний акт у справі, копію якого вручено ОСОБА_9 відповідно до статті 293 КПК України, про що в матеріалах справи також міститься відповідна розписка (т. 1, а.с. 37), а тому не зрозуміло, в чому саме на думку ОСОБА_9 полягає порушення її прав.

Як під час судового розгляду в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, ОСОБА_9 , якій було роз`яснене право залучити захисника-адвоката для захисту її прав, відмовилася від цього, вказавши, що самостійно захищатиме себе, а дане кримінальне провадження не передбачає обов`язкової участі захисника відповідно до статті 52 КПК України.

Щодо доводів про непредставлення стороною обвинувачення в суді першої інстанції речового доказу - мобільного телефону (смартфону), належного ОСОБА_9 , то суд апеляційної інстанції вказує на таке.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речові докази дійсно оглядаються судом, а також подаються для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження. Особи. Яким подані для ознайомлення речові докази, можуть звернути увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з річчю та її оглядом.

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi A6», з відповідними ІМЕІ та сім-картою оператора «Київстар» було виявлено і вилучено в ОСОБА_9 під час санкціонованого обшуку, що проведений в її помешканні 29 квітня 2022 року. Телефон було поміщено до спецпакету із пояснювальними записами, підписами понятих та слідчого (т. 1, а.с. 184-188).

Того ж дня його оглянуто, про що складено відповідний протокол (т. 1, а.с. 192-195) постановою слідчого його було визнано речовим доказом (т. 1, а.с. 196), а постановою слідчого судді від 02 травня 2022 року на нього накладено арешт (т. 1, а.с. 203).

Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення не на огляді речового доказу в судовому засіданні, а фактичними даними протоколу огляду від 29.04.2022 та долученими до нього ілюстративними таблицями, згідно з якими об`єктом огляду є предмет, поміщений у закритий спецпакет № АВ1166649 до протоколу обшуку від 29.04.2022. Доступ до предмета без пошкодження упакування або опечатування неможливий. Шляхом пошкодження опечатування спецпакета установлено, що його вмістом є один мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6А M1804C3CG», ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , № НОМЕР_10, у корпусі золотистого та білого кольорів, на якому наявні численні потертості та подряпини. Відсік для картки телефона містить SIM-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», № с. НОМЕР_6 , № аб. НОМЕР_3 . Пристрій увімкнено, доступ до інтерфейсу користувача здійснено без паролів, пін-кодів тощо.

При огляді установлених додатків виявлено наступне: пристрій авторизовано у «Сервісах Google» за адресою електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_20 », ім`я користувача « ОСОБА_11 » та у « Мі аккаунті » за тел. НОМЕР_3 ; - «Telegram» - додаток Інтернет-сервісу для обміну миттєвими повідомленнями, їх поширення, та аудіодзвінків, у якому наявна авторизація користувача із ідентифікатором « НОМЕР_7 », іменем « ОСОБА_11 », тел. НОМЕР_3 ; - «Viber» - додаток Інтернет-сервісу для обміну миттєвими повідомленнями, їх поширення та аудіо-, відеодзвінків, у якому наявна авторизація користувача із іменем « ОСОБА_11 », тел. НОМЕР_3 ; - «WhatsApp» додаток Інтернет-сервісу для обміну миттєвими повідомленнями, їх поширення та аудіодзвінків, у якому наявна авторизація користувача із іменем « ОСОБА_11 », тел. НОМЕР_3 ; - « ОСОБА_45 » додаток для користування тунелем віртуальної ватної мережі через сервери, розміщені за межами України; - «ОК» додаток веб-сервісу соціальної мережі «OK.RU» Одноклассники, у якому наявна авторизація користувача із іменем « ОСОБА_11 », ідентифікатор користувача НОМЕР_8 , установлено, що відповідно до налаштувань користувача вказаний обліковий запис (профіль) користувача не є закритим, а будь-які публікації та інша активність доступні «Взагалі всім»; вміст «Ленти», тобто активності користувача, зокрема поширені записи, відповідає змісту протоколу огляду вказаного профілю від 25.04.2022.

Також серед контактів виявлено «Мой Второй Номер», НОМЕР_9 , а також наявні історії листування (здебільшого переслані повіідомлення інших абонентів) зі вказаним абонентом у додатках «Telegram», «Viber», «WhatsApp». У ході огляду вмісту вказаних додатків за допомогою вбудованого інструмента пристрою зроблено знімки екрану, які надруковано та додано до го протоколу.

Обвинувачена ОСОБА_9 під час судового засідання не заявляла клопотання про безпосередній огляд зазначеного речового доказу, не заперечувала проти фактичних даних, відображених в протоколі його огляду, не вказує, для встановлення яких факту чи обставин, міг бути використаний такий огляд.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний за клопотанням учасників судового провадження повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції.

Водночас судове слідство в суді апеляційної інстанції не повинно дублювати дослідження доказів, яке проводилося в суді першої інстанції, а здійснюється в обсязі, необхідному для перевірки законності та обґрунтованості вироку, з урахуванням доводів і вимог, що наведені в апеляційній скарзі.

Якщо апеляційний суд по-новому (інакше) не тлумачить докази, оцінені в суді першої інстанції, то в апеляційного суду не виникає обов`язку досліджувати всю сукупність доказів з дотриманням засади безпосередності.

Питання щодо повторного дослідження обставин та доказів в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України в апеляційному суді обвинуваченою не ставилося.

Відповідно до пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України гроші цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

За обставинами обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_9 використовувала зазначений мобільний телефону, зокрема, для доступу до своєї сторінки в забороненій соціальній мережі «Одноклассники», для чого встановила на нього відповідне програмне забезпечення - додаток «ОК.RU», тобто для вчинення кримінального правопорушення, а тому він на підставі пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України підлягає спеціальній конфіскації.

Отже доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_9 висновків суду першої інстанції щодо її винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, що передбачені ч. 2 ст. 436-2 і ч. 3 ст. 436-2 КК України, не спростовують.

Доводи ж апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості (є явно несправедливим) суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання - це захід державного примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому кримінальним законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Особа зобов`язана перетерпіти ті позбавлення й обмеження, які пов`язані з застосуванням до неї покарання. При цьому, держава має забезпечити належний захист законних прав та свобод особи, їх обмеження повинно бути належним чином обґрунтовано.

Згідно з ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частиною другою статті 8 КПК України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та «Фрізан проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) указав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У справі «Ізмайлов проти росії» (рішення від 15 жовтня 2008 року) ЄСПЛ установив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи», чого суд першої інстанції не дотримав.

Отже, кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 роз`яснено, що, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між законними альтернативами та діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і ЄСПЛ (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі 756/4830/17-к зроблено висновок, що: «термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання».

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд першої інстанції, на виконання приписів указаної норми кримінального закону та положень судової практики, урахував:

характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних обвинуваченою кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким (ч. 2 ст. 4362 КК України) та тяжким (ч. 3 ст. 4362 КК України) злочинами;

характеристику особи обвинуваченої, яка вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнала, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває;

відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За указаних обставин, місцевий суд, призначивши ОСОБА_9 покарання за ч. ч. 2, 3 ст. 4362 КК України в межах санкції статей, прийняв рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Водночас судом першої інстанції, у цьому випадку, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню (ст. 75 КК України), унаслідок чого невірно прийнято рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Частиною першою статті 75 КК України встановлено, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підстави звільнення особи від відбування покарання з випробуванням також визначив Верховний Суд у постанові від 19 липня 2018 року у справі № 755/6254/17, де указав, що:

«згідно з законом стаття 75 КК України може бути застосована у тому разі, коли при призначенні покарання, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки звільнення з випробуванням має на меті настання позитивних змін в особистості засудженого та створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві».

Відтак умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання.

У ході апеляційного розгляду колегія суддів установила, що передбачені статтею 75 КК обставини були ураховані судом першої інстанції формально та не отримали належної правової оцінки під час ухвалення судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд, звільняючи обвинувачену ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, повною мірою не урахував тяжкості скоєних обвинуваченою кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до положень статті 12 КК, належить до категорії тяжких (ч. 3 ст. 436-2 КК), та особу обвинуваченої, а саме те, що вона не визнала вину, не дала критичної оцінки своїй злочинній діяльності, не усвідомила суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, не бажала виправити ситуацію, що склалася, і стати на шлях виправлення.

Суд першої інстанції повною мірою не урахував обставин справи, оскільки ОСОБА_9 шляхом умисного та цілеспрямованого вираження в соціально орієнтованій мережі «Одноклассники» антиукраїнських поглядів підтвердила проросійські наративи й окреслила вірність ворожої пропаганди агресії російської федерації проти України.

Більше того, місцевий суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_9 своїми протиправними діями вчинила злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що свідчить про її підвищену суспільну небезпечність.

Указані обставини у сукупності з іншими даними щодо особи ОСОБА_9 , на які у вироку посилається суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, виключають можливість її звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, адже навіть здійснення нагляду з боку органів пробації не забезпечить виправлення і перевиховання винної.

Апеляційний суд звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 29 травня 2025 року призначене ОСОБА_9 покарання із застосуванням статті 75 КК України визнано неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Правова позиція Верховного Суду щодо неможливості застосування статті 75 КК України у разі засудження осіб за вчинення злочину, передбаченого ч. 2, 3 статті 436-2 КК України й невизнання ними вини, відсутності інших підстав для застосування статті 75 КК України, є досить сталою (див. також Постанову від 23 серпня 2023 року в справі № 204/3688/22 (провадження № 51-2399км23), Постанову від 13 вересня 2023 року в справі № 461/3172/22 (провадження № 51-3480км23)).

Відповідно до ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді.

Заперечуючи проти призначення їй реального покарання, засуджена посилалася також на свій похилий вік і незадовільний стан здоров`я.

Апеляційний суд вказує на те, що похилий вік ОСОБА_9 вже врахований при призначенні їй покарання. Кримінальний закон містить певні обмеження щодо застосування окремих видів покарання особам, які досягли пенсійного віку (наприклад, покарання у виді громадських робіт, виправних робіт), проте не покарання у виді позбавлення волі.

Щодо стану здоров`я, то ОСОБА_9 надано суду апеляційної інстанції виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, яка містить відомості про ряд хронічних захворювань, проте відомості про те, що зазначені захворювання перешкоджають їй відбувати покарання у виді позбавлення волі, у цій виписці відсутні. Інші надані ОСОБА_9 документи (ксерокопії результатів УЗД, консультаційний висновок, ксерокопія рентгенівського дослідження, фіброгастродуоденоскопіії тощо) апеляційним судом не приймаються до розгляду, оскільки за своєю суттю не є документами про стан здоров`я, а результатами досліджень, що потребують спеціальних знань в галузі медицини для їх оцінки і про це було роз`яснено ОСОБА_9 й надано строк для надання саме медичного висновку з відповідними рекомендаціями, чого вона не зробила.

Підсумовуючи викладене, а також дані про особу винної, обвинуваченій ОСОБА_9 слід призначити покарання в межах санкції частин 2, 3 ст. 436-2 КК України, яке належить відбувати реально без конфіскації майна.

Таке покарання відповідає вимогам статті 65 КК України та є необхідним для досягнення його мети, тобто, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Отже, допущене місцевим судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність - застосування закону, який не підлягав застосуванню (статті 75 КК України) відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції.

При цьому відповідно до частини 5 статті 72 КК України в строк покарання, що підлягає відбуттю ОСОБА_9 слід зарахувати покарання у виді позбавлення волі, яке вона відбувала відповідно до вироку Вінницького апеляційного суду від 09 липня 2025 року в цій справі.

Так, згідно з протоколом затримання особи на виконання ухвали (вироку) суду, ОСОБА_9 затримано 02 вересня 2025 року, а звільнено 06 листопада 2025 року, тобто вона відбула 2 місяці 4 дні покарання.

Водночас суд апеляційної інстанції відкидає посилання ОСОБА_9 на те, що їй нібито має бути зараховано в строк відбування покарання строк, протягом якого вона була звільнена від відбування покарання з випробуванням і виконувала обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, «перебувала під пробаційним наглядом».

Покарання у виді пробаційного нагляду як окремий вид покарання, що полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-вихованих заходів без ізоляції від суспільства, передбачене статтею 59-1 КК України, якою КК України доповнено згідно із Законом № 3342-IX від 23.08.2023).

Саме таке покарання відповідно до підпункту «а1» пункту 1 частини 1 статті 72 КК України переводиться в більш суворий вид покарання при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків виходячи з співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Проте ОСОБА_9 в межах даної справи покарання у виді пробаційного нагляду не призначалося, і вона його не відбувала.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2022 року № 0000063 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України скасувати в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити у цій частині новий вирок.

Визнати винуватою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік без конфіскації майна;

за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_9 на виконання вироку суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання 2 (два) місяці 4 (чотири) дні відбування нею покарання у виді позбавлення волі відповідно до вироку Вінницького апеляційного суду від 09 липня 2025 року в цій справі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3