Справа № 491/33/25
УХВАЛА
16 жовтня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинуваченої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
15 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Любашівської окружної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 ..
Згідно клопотання ОСОБА_4 за період з січня 2019 року по вересень 2022 року, достовірно знаючи кому згідно закону виплачується грошове забезпечення та суми коштів, визначених для оплати праці працівників 3 СЦШР, згідно відомостей нарахування коштів, складених бухгалтерами відділу економіки та фінансів 3 СЦШР, маючи доступ до системи «клієнт-банк» «РАЙФФАЙЗЕН БІЗНЕС ОНЛАЙН», через яку здійснюється обмін інформацією між споживачем банківських послуг 3 СЦШР та банківською установою, а також маючи можливість вносити відомості до документів, які через вказану електронну систему подаються до АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», за допомогою електронного цифрового підпису, який ОСОБА_4 виготовила за допомогою системи «РАЙФФАЙЗЕН БІЗНЕС ОНЛАЙН», здійснювала вхід до системи дистанційного обслуговування типу «клієнт-банк» «РАЙФФАЙЗЕН БІЗНЕС ОНЛАЙН» де формувала і підписувала власним ЕЦП та ЕЦП начальника 3 СЦШР ОСОБА_5 електронні відомості нарахування коштів (заробітна плата та аванси на карткові рахунки співробітників) із внесеними нею змінами, в результаті чого безпідставно нараховувала на власний картковий рахунок та на карткові рахунки інших працівників 3 СЦШР грошові кошти, збільшуючи таким чином свою заробітну плату та заробітну плату вказаних осіб, а також безпідставно нараховувала грошове забезпечення на свій картковий рахунок, та на карткові рахунки інших працівників 3 СЦШР. У такий спосіб, ОСОБА_4 систематично здійснювала розтрату та привласнення коштів 3 СЦШР та завдала збитків центру за вищевказаний період часу на загальну суму 12152229 гривень. Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.191 КК України, є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. З метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вбачається за необхідне застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з встановленням заборони обвинуваченій покидати місце проживання з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби та виконувати обов`язки, визначені ч.5. ст.194 КПК України. Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності обвинувачена, може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст.177 КПК України, та розпочала їх вчинення. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, є необхідність у застосуванні відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 інкримінується злочин, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може виїхати за межі території України та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Окрім цього ОСОБА_4 проживає у м. Вінниця, в прикордонній області, не обмежена у виїзді за межі території України, що дає останній можливість у найкоротший строк покинути територію України та переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, на даний час кримінальне провадження перебуває на початковій стадії судового розгляду та не досліджено докази, зокрема, не допитано свідків. Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснювати протиправний вплив на свідків та інших співучасників злочину з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки перебуває з ними в тісних зв`язках, які виникли в період коли остання працювала в 3 Спеціальному центрі швидкого реагування ДСНС України, оскільки в ході злочинної діяльності ОСОБА_4 здійснювала розтрату коштів в тому числі в інтересах інших працівників 3 СЦШР, які на даний час працюють в центрі та відповідно, вказане обґрунтовує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 , маючи зв`язки з керівництвом та службовими особами 3 Спеціального центру швидкого реагування ДСНС України може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, більшість з яких є працівниками вказаного центру. Крім того ОСОБА_4 має значний стаж роботи, що обумовлює обізнаність останньої з специфікою та методами роботи правоохоронних органів, а тому ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 годин наступної доби за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту на строк дії покладених на неї обов`язків, строком до 23 листопада 2024 року включно, який в подальшому продовжувався ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року до 23 грудня 2024 року включно та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року до 19 лютого 2025 року включно. Враховуючи характер вчиненого обвинуваченою злочину та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, яке полягає у позбавленні волі, на даний час є всі підстави вважати, що обвинувачена може залишити місце свого постійного проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні та інших співучасників злочину, які володіють інформацією щодо обставин вчинення нею зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші злочини, а тому необхідно застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з встановленням заборони обвинуваченій покидати місце проживання з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня та покласти на неї обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.
У зв`язку з наведеним прокурор Любашівської окружної прокуратури звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підтримав в повному обсязі та просила його задовольнити.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та пояснив, що майже рік ОСОБА_4 перебуває у статусі обвинуваченої. Стороною обвинувачення не доведено наявність тих ризиків, що обвинувачена буде впливати на свідків, може виїхати за межі України, оскільки на свідків вона вплив не здійснює, а за межі України вже давно могла б виїхати, але не виїхала. Всі документи та докази знаходяться у сторони обвинувачення, тому відсутній ризик, що обвинувачена може змінити або спотворити будь-які речі чи документи. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено ризики, які сприяють обранню ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали позицію захисника ОСОБА_6 .. ОСОБА_4 пояснила, що ні з ким з колишніх колег не спілкується вже декілька років, не тисне ні на кого, ніяких документів в неї немає, виїжджати не збиралась, попередні ухвали суду про обрання відносно неї запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання виконувала.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, однак 08 жовтня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій просить судове засідання, призначене на 16 жовтня 2025 року, провести без його участі.
Перевіривши надане прокурором клопотання та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який підтримав своє клопотання, обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисників, які заперечили проти задоволення клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зі змісту ст.331 КПК України вбачається, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Суд вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191, ч.4 ст.191, ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України.
Суд вважає, що в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а саме:
Існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що без застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки вона обвинувачується у скоєнні злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які не допитані на даний час в суді.
Існує ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
При цьому, як було зазначено вище, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Частиною 1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Таким чином суд вважає, що при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 доведено про наявність заявлених ризиків, які стали підставою для звернення прокурора з даним клопотанням до суду, що виправдовує обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 193-194, 315, 331, 369-372, 376 КПК України,
Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту на строк дії покладених на неї обов`язків.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;
2) не відлучатися за межі Вінницької області без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, з ОСОБА_5 ;
4) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів, обчислюється з 16 жовтня 2025 року.
Ухвала суду припиняє свою дію 14 грудня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено «____» ___________ 2025 року о «___» год. «_______» хв.

Обвинувачена ОСОБА_4