Провадження №1-кс/369/3074/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявниці ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 22.02.2025, року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

встановив:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 08.10.2025 слідчим ВРЗуСТ СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області л-том поліції ОСОБА_5 було здійснене тимчасове затримання транспортного засобу Nissan Qashqai номерний знак НОМЕР_1 2010 року виготовлення та передано на тимчасове зберігання у м. Кам?янець Подільский, за адресою: пр-т Грушевського, 11.

В акті було зазначено власником транспортного засобу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

15.10.2025 року адвокат ОСОБА_3 , діючи, як представник, в інтересах ОСОБА_4 звернувся на електронну адресу "chchbuchapd@kv .police.gov .ua" до Начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 та л-та поліції ОСОБА_5 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, проте станом на 20.10.2025 року дійсного власника ніяк не повідомлено про причини затримання та неповернення тимчасово вилученого майна, відповіді на клопотання надано взагалі не було, майно не повернуто.

Вважаючі такі дії правоохоронних органів незаконними заявник просить в порядку судового контролю вирішити питання про повернення тимчасово вилученого майна дійсному власнику.

В обгрунтування звернення зазначає, що органом досудового розслідування, зазначені хибні міркування стосовно майна на яке накладено арешт, наведені прокурором та слідчим під час звернення з клопотанням до слідчого судді, інформація та відомості не відповідають дійсності та не підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, дії відповідної уповноваженої особи, які полягають у нерозгляді клопотання у встановлений законом строк, у неповідомленні про результати розгляду клопотання у встановлений законом строк та у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконними.

Посилається на те, що , з моменту вилучення майна до теперішнього часу ОСОБА_4 жодного разу не було викликано для надання будь - яких свідчень. Вона не є підозрюваною, потерпілим чи навіть свідком у вказаному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 жодного разу не була повідомлена судом про розгляд будь - яких питань щодо належного їй майна, як дійсний власник.

Враховуючи вищезазначене, вважає, що утримання майна понад встановлені законом строки є незаконним, наразі відпала необхідність в утриманні зазначеного майна чи арешті майна, з урахуванням також і того, що зазначене майно необхідно власнику для користування, окрім того, тримання вказаного майна без належних умов зберігання призведе до його знецінення та повної втрати.

Крім того, 10.11.2025 року на адресу суду через електронний суд було надіслано рішення слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_8 від 30.10.2025 року, який розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 22.02.2025, відмовив у накладенні арешту на автомобіль марки «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

13.11.2025 року адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на адресу суду було подане клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявниці.

Уповноважена особа Бучанського РУП ГУНП у Київської області не з`явилася.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Так, судом було встановлено, що згідно до акту приймання - передачі транспортного засобу, що передається на тимчасове зберігання 08.10.2025 року, складеному о 08 годині 25 хвилин у м. Кам?янець Подільський слідчим ВРЗуСТ СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було здійснене тимчасове затримання транспортного засобу - автомобіль марки «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 та поміщено на спецмайдан ГУНП в Хмельницькій області..

Вилучення зазначеного транспортного засобу відбулось без надання на те дозволу слідчого судді, відповідно вказане майно є тимчасово вилученим.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з частини першої статті 167 КПК України тимчасове вилучення майна як забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на сталу судову практику, все майно, вилучене під час обшуку є тимчасово вилученим і, відповідно, підлягає арешту за клопотанням прокурора, слідчого, погодженого з прокурором, з метою подальшого утримання стороною обвинувачення такого майна в якості речових доказів.

Таким чином, для того, щоб слідчому як стороні кримінального провадження,

утримувати у себе майно, яке має статус тимчасово вилученого, він зобов`язаний своєчасно (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, у разі вилучення майна під час обшуку, огляду - протягом 48 годин після вилучення майна)

звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Тобто підставою для збереження тимчасово вилученого майна в органі досудового слідства є ухвала слідчого судді про арешт майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_8 від 30.10.2025 року, у задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки «NISSAN QASHQAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , було відмовлено. Зазначеним судовим рішенням було встановлено, що з клопотання прокурора вбачається, що СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000053 від 22.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/16678/25 від 11.09.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі, яким користується ОСОБА_6 , а саме автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення грошових коштів здобутих злочинним шляхом, банківських карток, чорнових записів, електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, смартфонів, флеш накопичувачів, маршрутизатори та інших носіїв електронних документів), на яких може міститись інформація про зв`язок між фігурантами (дзвінки, листування), інші речові докази, які в сукупності будуть становити доказову базу у вказаному кримінальному провадженні для органу досудового розслідування.

08.10.2025 року слідчим було проведено обшук та вилучено автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», д.н.з. НОМЕР_1 . Постановою слідчого вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Суд, звертає увагу, що відомості до ЄРДР внесені за ч. 4 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.09.2025 року не надано дозволу на вилучення автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з тим в частині накладення арешту на автомобіль марки «NISSAN QASHQAI» суд відмовить, оскільки прокурором не доведено, що вказаний автомобіль є предметом кримінального правопорушення, то на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У частині четвертій статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

До однієї з основних засад кримінального провадження відноситься недоторканість права на власність, яка визначена у статті 16 КПК України. Частина перша цієї норми імперативно встановлює, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення. Натомість частина друга цієї статті визначає, що на підставах та в порядку, передбаченому КПК України, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Отже, згідно зі статтею 16 КПК України лише судовим рішенням особу може бути позбавлено права власності та лише судовим рішенням обмежується право власності.

Без судового рішення можливе обмеження права власності лише шляхом застосування процедури тимчасового вилучення майна, яка визначена статтями 167- 169 КПК України.

Відповідно до ч.1ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Крім того, у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Також, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що вимога законності, яка випливає з «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За приписами статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - володільцем тимчасово вилученого майна.

Стаття друга КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, слідчому судді не представлено відомостей та не доведено, що вилучені під час обшуку та вказані у скарзі речі були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами не буде законним та таким, що відповідає принципу верховенства права, так як відповідно до матеріалів клопотання не вбачається, що вказане майно будь-яким чином використовувалося для скоєння вказаного кримінального правопорушення або було набуто в результаті його скоєння, зокрема і з огляду на те, що було придбано задовго до його скоєння (автомобіль придбано ОСОБА_4 в 2019 року), органи обвинувачення не інкримінують власнику транспортного засобу причетність до скоєного кримінального правопорушення.

Втручання органів влади у захищене право суперечить загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

На теперішній час не доведено відношення вилученого під час огляду та вилучення майна до кримінального провадження №0000053 від 22.02.2025 року, нових доказів його причетності до злочину органом досудового розслідування не надано.

З огляду на витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів станом на 15.10.2025 року обмежень щодо експлуатації транспортного засобу не має.

Верховний Суд у своїх рішеннях підкреслює, що арешт на майно фізичної особи, яка не є підозрюваним, може накладатися лише у виняткових випадках, аби уникнути зловживань, з урахуванням вимог Кримінального процесуального кодексу України та потреби у збереженні речових доказів або забезпечення цивільного позову. Законодавство дозволяє арешт майна, якщо воно є доказом злочину, знаряддям злочину, або є доходом від злочинної діяльності. При цьому, Верховний Суд звертає увагу на права третіх осіб, які володіють майном, та на необхідність обґрунтування такої арешту.

Враховуючи викладене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98-100, 167, 168, 169, 171, 236, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявниці ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000053 від 22.02.2025, року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,- задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Бучанського РУП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 тимчасово вилучене 08.10.2025 року майно, а саме транспортний засіб Nissan Qashqai номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року виготовлення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1