490/8985/25 31.10.2025
н/п 1-кс/490/4365/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДРза його заявою про вчинення злочину від 22.10.2025 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що до Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону 22.10.2025 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 було подано заяву про внесення відповідних відомостей в ЄРДР та проведення досудового розслідування відносно посадових осіб ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо вчинення останніми карних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 1-2 ст. 146-1, ст. 364, ч.2 ст.127, ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 397 КК України. Проте, станом на 27.10.2025 року від прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на адресу представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , так і на адресу самого скаржника ОСОБА_5 , не надійшло жодного повідомлення про розпочате досудове розслідування за заявою від 22.10.2025 року та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань».

Посилаючись на викладене, а також те, що такі дії є умисною бездіяльністю прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, що суперечать вимогам КПК України, скаржник просить зобов`язати відповідну посадову особу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про невідкладне, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою яка зареєстрована 22.10.2025 року.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, пославшись на обставини, у ній викладені.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, пославшись на те, що заява від 22.10.2025 р. не містить обєктивних даних про вчинення кримінальних правопорушень, правомірність дій посадових осіб ТЦК та СП відносно ОСОБА_5 , якого було в установленому законом порядку доставлено до ТЦК для уточнення військово-облікових даних та проходження медичного огляду ВЛК .

Вивчивши доводи скарги, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів, доданих до скарги, 22.10.2025 р. адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону із заявою про вчинення злочинів посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У заяві про вчинення кримінального правопорушення вказав щодо вчинення відносно ОСОБА_5 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 карних злочинів передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 1-2 ст. 146-1, ст. 364, ч.2 ст.127, ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 397 КК України.

Зазначено, що 21.10.2025 року о 17.00 годині до адвоката ОСОБА_3 звернулася жінка ОСОБА_6 в інтересах її чоловіка - підзахисного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо надання правничої допомоги в захист інтересів та його «розшуку», якого незаконно та проти його волі, силоміць невстановленими особами в військовій формі, як після того встановлено представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 21.10.2025 року о 11.00 годині полонили та викрали в Корабельному районі м. Миколаєва, а потім в насильницький спосіб «Бусикувавши» , позбавили особистих речей та засобів зв`язку (телефон), взагалі не пояснюючи причину такого затримання (силового затримання), направили затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування даних ВОД з проходженням ВЛК до «збірного пункту» ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будь-які доводи підзахисного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо наявності хвороби , яка несумісна з проходженням служби в ЗСУ - не приймалися до розгляду. Тобто, особу без наявних документів особистості та медичних документів про наявні захворювання (як то висновків ВЛК про наявні захворювання (травми та каліцтво)). А саме, у відповідності до виданої Довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.07.2022 року (надано в додатку) особу підзахисного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було визнано «обмежено придатним до військової служби» відповідно ст. 64-б, Розкладу хвороб визначених Наказом МОУ №402 /2008 від 14.08.2008 року , а відповідно вказана особа не підлягає мобілізації в загальному порядку. Тобто, особа підзахисний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наявності підтверджених даних про наявний стан здоров`я Виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за 2023-2024 роки, а саме за наявності : остеохондрозу шийного, грудного, поперекового та крижового відділів; протрузії С3-С6; грижі Шморля Th4-Th12; грижа L5-S1 з компресійною радикулопатією ; стійким больовим синдромом - що підпадає під п. «а» ст.64 Розкладу хвороб визначених Наказом МОУ №402 /2008 від 14.08.2008 року, замість визнання непридатності до військової служби - запроторений до «збірного пункту» в м. Миколаєві під військову охорону. Де підзахисному ОСОБА_5 не надається медична допомога. В подальшому, комісією ВЛК , яку підзахисний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився проходити в місці незаконного утримання під вартою, навіть за наявності вказаних в попередньому абзаці матеріалів та документів, про наявний стан здоров`я Виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за 2023-2024 роки , саме ВЛК було вчинено підробку матеріалів, та в противагу вимог Наказу МОУ №402 /2008 від 14.08.2008 року , його дивним чином визнано придатним до служби в ЗСУ та направлено по в/ч для проходження служби. Також, на початку затримання, дії представників ІНФОРМАЦІЯ_1 є протизаконними та протиправними, а відповідно вчинені в противагу встановленого Порядку затримання особи та без скрадання Протоколу в порядку ст. 261 КУпроАП «Про адміністративне затримання», та в порядку ст.262 , ст. 262 та ст.263 КУпроАП «Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання» , а відповідно і дотримання «Строків адміністративне затримання». Саме, вказані попередньо дії представників органу влади є злочином вчиненим посадовцями , як то ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЛК) по відношенню до підзахисного ОСОБА_5 , передбачених КК України: ч.3 ст.146 КК України «Незаконне позбавлення волі або викрадення людини», ч. 1-2 ст.146-1 КК України «Насильницьке зникнення», ст. 364 КК України «Зловживання владою або службовим становищем», ч.2 ст.127 КК України «Катування», ч.5 ст. 426-1 КК України «Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень», а також ч.2 ст. 397 КК України «Втручання в діяльність захисника чи представника особи».

Посилаючись на викладене, заявник просив Миколаївську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Південного регіону внести дані про описані вище злочини до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Відомості до ЄРДР за вказаною заявою Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону не внесені з зазначенням про те, що у заяві адвоката ОСОБА_3 не наведено достатніх доказів вчинення вищезазначених діянь. Самі по собі обставини, викладені у зверненні, не є підтвердженням вчинення кримінальних правопорушень. Звернення не є повідомленням про злочин в контексті ст.214 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому, реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів справи, у скарзі на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 зазначив, що посадові особи прокуратури не виконали вимоги чинного законодавства, а саме не внесли до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень із заяви від 22.10.2025 р.

У заяві адвокат ОСОБА_3 зазначив про неправомірні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , які незаконно позбавили волі або викрали ОСОБА_5 , що, на думку заявника, свідчить про вчинення вказаними посадовими особами кримінальних правопорушень.

Посадовими особами Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, вказане звернення розглянуто, встановлено відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Дослідивши матеріали заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінальних правопорушень.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що громадянина ОСОБА_5 незаконно затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , та тих обставин, що останній незаконно утримувався на території вказаного центру.

Так, Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації в тому числі на території Миколаївської області.

При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції закону від 02.03.2005 р. з наступними змінами і доповненнями, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

При цьому, призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість, гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Посилання скаржника на те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та прокурор повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені в заяві обставини доставлення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не вказують на наявність подій кримінальних правопорушень.

Дослідженими у судовому засіданні матеріалами підтверджено, що ОСОБА_5 співробітниками Національної поліції та працівниками ТЦК доставлено до Миколаївського обласного обєднаного центру мобілізації у звязку із порушенням правил військового обліку для уточнення військово-облікових даних та проходження медичного огляду ВЛК.

За результатами проходження ВЛК ОСОБА_5 23.10.2025 р. визнаний придатним до військової служби, а 27.10.2025 р. направлений до військової частини у звязку із призовом на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

За таких обставин, прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, після отримання заяви, з дотриманням вимог чинного законодавства України, перевірено її, та у звязку із відсутністю підстав для внесення відомостей про злочин до ЄРДР, таких дій не здійснено.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 не містить будь-яких конкретних обставин та обєктивних даних, які б дійсно свідчили про вчинення злочинів та підтверджували реальність конкретних подій злочинів, за такого відсутні підстави для внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1