Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
204/9/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; продовження строків тримання під вартою.
Надіслано судом: 09.01.2026. Зареєстровано: 09.01.2026. Забезпечено надання загального доступу: 12.01.2026.
Дата набрання законної сили: 13.01.2026
Номер судового провадження: 1-кс/204/26/26
Справа № 204/9/26
Провадження № 1-кс/204/26/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро, клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000641 від 01.05.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000641 від 01.05.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000641 від 01.05.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом в особливий період та проходячи її на посаді гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин 24.08.2025 року самовільно залишив місце служби з метою ухилитися від військової служби, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у районі відведення підрозділу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яке розташоване в АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби. Крім того, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом в особливий період та проходячи її на посаді гранатометника 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України»: наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», діючи умисно, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та часі незаконно придбав гранату РГД-5 та запал УЗРГМ-2. Які в подальшому зберігав за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , до 10 листопада 2025 року. Під час обшуку, 10 листопада 2025 року, в період часу з 16 год. 36 хв. по 19 год. 45 хв. за місцем реєстрації ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено корпус гранати РГД-5 з маркуваннями на ній «18-91» та запал УЗРГМ-2 з маркуваннями на ньому «-83», «583», їх приналежність до бойових припасів та придатність до здійснення вибуху підтверджується висновком експерту № СЕ-19/104-25/45066-ВТХ від 28.11.2025. ОСОБА_5 10 листопада 2025 року затримано у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 408, а саме: дезертирство - самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану та придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. Ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпра від 12 листопада 2025 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави. Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 та ч. 1 ст. 263 КК України дезертирства, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану та придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: актом та матеріалами службового розслідування щодо безпідставної відсутності на військовій службі ОСОБА_5 від 24.08.2025 № 1402; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.11.2025; протоколом обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_5 від 10.11.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 10.11.2025; висновком експерта № СЕ-19/104-25/45066-ВТХ від 28.11.2025; протоколом огляду телефона ОСОБА_5 від 19.11.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.12.2025. Окрім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства». Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Також, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування. Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку свідків у даному кримінальному провадженні у зв`язку із чим він може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Пункт 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Про існування вказаного ризику свідчать наступні обставини: ОСОБА_5 на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 12 років. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Пункт 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення вищевказаного злочину. На теперішній час є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх надати вигідні для себе показання чи схилити до відмови у раніше наданих показаннях. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від учасників кримінального провадження, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Пункт 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, характеру вчинених злочинів та особистих характеристик підозрюваного ОСОБА_5 наявні обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Як вбачається з повідомлення про підозру, такі дії вчинено умисно, що свідчить про наявність сталого злочинного наміру. У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків, є необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обрання такого запобіжного заходу є вимушеною необхідністю, яка зумовлена забезпеченням виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та інших осіб, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Водночас, застосувати інші, більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт) ніж взяття під варту, не можливо з наступних причин: особисте зобов`язання - не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 і попередити ненастання вищевказаних ризиків, так як дії останнього потребують постійного контролю; особиста порука слідчому чи прокурору не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , окрім того такий запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу; домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, так як місцеперебування останнього, а також інші його дії потребують постійного контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків. Водночас слід зазначити, що досудове розслідування вищевказаного злочину ще триває, продовжують встановлюватися всі обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також особи, причетні до його вчинення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку підозрюваного. Дані обставини вказують на необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Водночас, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України. Враховуючи вищевказані обставини, орган досудового розслідування вважає, що є необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. На підставі наведеного, слідчий звертається до суду із зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволенні клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши пояснення сторін, приходжу до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра від 12.11.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.01.2025 року, без визначення розміру застави.

Постановою Керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 від 05.01.2026 року, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000641, до трьох місяців, тобто до 10 лютого 2026 року.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.258 КК України КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років , підозрюваний намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просили підозрюваний та його захисник, за відсутності дієвих стримуючих чинників, є недоцільним, оскільки не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.258 КК України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області молодшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000641 від 01.05.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408, ч.1 ст. 263 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000641, тобто до 10 лютого 2026 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...