Справа № 459/179/26
Провадження № 1-кс/459/76/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року слідчий суддя Шептицького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шептицькому клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні за №0000029 від 19.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підозрюваний ОСОБА_7 19 січня 2025 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_8 , який в подальшому переріс у бійку, під час чого будучи у стані алкогольного сп?яніння, використовуючи кухонний ніж, та маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно наніс вищевказаним кухонним ножем один удар в область живота ОСОБА_8 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунка лівої долі печінки.

19 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 20.01.2026 року обрано підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначеною заставою.

23.01.2026 року до суду надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у якому він просив змінити щодо ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту. В обгрунтування клопотання вказав, що при обранні запобіжного заходу, судом було зазначено про неможливість обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки були відсутні відомості про власника квартири, де проживає підозрюваний та відсутня його згода на проживання ОСОБА_4 . Однак, на момент подачі вказаного клопотання наявні відомості про власника квартири, який є дідусем ОСОБА_4 і який не має заперечень щодо проживання свого внука у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Більше того, сестра ОСОБА_10 , яка зареєстрована у квартирі за вказаною адресою також немає жодних заперечень щодо подальшого проживання ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про заміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання. Просив врахувати тяжке матеріальне становище у підозрюваного, відсутність обставин, які б унеможливлювали його подальше проживання у квартирі, яка є власністю його дідуся.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Вказав, що немає коштів для внесення застави. Працював у м. Львові на будівництві та кур`єром, при цьому допомагав своїй сестрі. Вважає підозру обгрунтованою, у вчиненому щиро розкаявся.

Прокурор у судовому засіданні щодо вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу поклалась на думку суду.

В судовому засіданні допитано в якості свідка сестру підозрюваного ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначила, що вказане житло належить на праві власності її дідусеві: ОСОБА_12 . Вказала, що ОСОБА_4 являється її рідним братом, з яким вона проживала тривалий період часу, однак потім останній переїхав у м. Львів. З нового року повернувся та став проживати з нею. Пояснила, що жодних зауважень ніколи не мала до поведінки брата та не заперечує щодо його проживання у вказаній квартирі. В чому обвинувачується брат чітко розуміє, однак немає до нього претензій. Щоди визначеної застави брату, то ні вона ні дідусь не мають можливості її оплатити, оскільки в неї на вихованні малолітня дитина та розмір доходу невеликий.

Вислухавши сторін, оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

В матеріалах справи є витяг з Державного реєстру речових прав №369873566 від 14.03.2024, згідно якого квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_12 .

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади №2024/007201865/ від 20.06.2024, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 20.06.2024 за адресою: АДРЕСА_2 .

Як видно із копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 23.01.2018 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зареєстрували шлюб. Після державної реєстрація ОСОБА_14 взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_15 ».

Згідно письмових заяв ОСОБА_12 від 20.01.2026 та ОСОБА_10 від 22.01.2026, останні не мають жодних заперечень щодо подальшого проживання ОСОБА_9 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 до підозрюваного ОСОБА_4 притензій матеріального та морального характеру не має.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання у місті Шептицькому, сестра та дідусь не заперечують щодо його проживання за вказаною вище адресою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не вчиняв дій, спрямованих на перешкоджанню слідству, його процесуальна поведінка свідчить про сприянню розкриттю злочину.

Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника, змінивши запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.

Цілодобовий домашній арешт відносно ОСОБА_4 необхідно встановити за адресою: АДРЕСА_2 ., а саме за місцем його проживання та проживанням його сестри, яка матиме змогу забезпечувати доставлення для підозрюваного ОСОБА_4 продуктів харчування та речей першої необхідності в період дії домашнього арешту.

Крім того, керуючись вимогами ст. 194 КПК України, слід покласти на підозрюваного Пасічного обов`язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на строк досудового розслідування, починаючи з 29 січня 2026 року по 19 березня 2026 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1.цілодобова заборона залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_2 , за винятком часу необхідного для проведення слідчих дій по даному кримінальному провадженню за викликом слідчого, прокурора чи суду;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4.за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України.

Відповідно до ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Виконання даної ухвали доручити працівникам Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Шептицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_16 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1