Справа № 383/1578/25
Номер провадження 1-кс/383/249/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

прокурора - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

слідчого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення слідчого відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 про підозру від 22.08.2025 року у кримінальному провадженні №000119 від 02.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник в інтересах підозрюваного в порядку ст. 303 КПК України подав до слідчого судді Бобринецького районного суду Кропивницької області скаргу про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 22.08.2025 року у кримінальному провадженні №000119 від 02.07.2025 року у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та зобов`язання орган досудового розслідування вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №000119 від 02.07.2025 року відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України протягом 24 годин з моменту прийняття рішення, та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про прийняте рішення. Підставою для заявлених вимог є необґрунтованість підозри, яка належно не вручена підозрюваному.

У судовому засіданні захисник клопотання підтримав, додатково пояснивши, що кваліфікація дій ОСОБА_6 невірна.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги захисника повідомлений належним чином через захисника (а.с. 85, 86), ОСОБА_6 оголошений в розшук та номером телефону НОМЕР_1 , який зазначений в його заяві від 01.04.2025 року не користується, що унеможливило його повідомлення засобами телефонного зв`язку (а.с.38, 88). Інформації про засоби зв`язку ОСОБА_6 скарга не містить. За вказаних обставин скарга захисника - адвоката ОСОБА_3 може бути розглянута за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , який не з`явився в судове засідання до суду, так як переховування від правосуддя не є поважною причиною неявки в судове засідання з розгляду питання, ініційованого захисником.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги захисника через її безпідставність, оскільки ОСОБА_6 переховується від слідства, підозра є законною та обґрунтованою, яка вручена у відповідності до вимог КПК України, так як ОСОБА_6 ухилився від військової служби та переховується від органу досудового розслідування. За місцем проживання ОСОБА_6 відсутній, зазначеним ним в документах номером телефону не користується, місце його перебування невідоме.

Слідчий заперечив проти задоволення скарги захисника через її безпідставність, оскільки ОСОБА_6 після вчинення інкримінованого діяння переховується від слідства, через що підозра вручена через його дружину - ОСОБА_8 , якій також вручено повістку про виклик ОСОБА_6 , за якою останній не з`явився. ОСОБА_6 24.10.2025 року оголошено в розшук.

Підстави та порядок вручення повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону свідчить, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема відповідність підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно зі ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.1 ст.135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Відповідно до письмового повідомлення про підозру від 22 серпня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він 01.07.2025 року о 13 годині 15 хвилин, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання проходити військову службу за мобілізацією та метою повного ухилення від виконання Конституційного обов`язку - захисту Вітчизни, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в порушення вимог ст.ст. 17 та 65 Конституції України, діючи з прямим умислом та суспільно небезпечним характером свого вчинку, передбачаючи настання негативних наслідків (порушення військової дисципліни, підрив авторитету служби, зниження рівня боєздатності частини) та бажаючи їх настання, спланував здійснити втечу з вказаної військової частини.

У вищезазначений час, ОСОБА_6 , знаходячись на території пункту прийому особового складу в/ч НОМЕР_2 , особовий склад якого перебуває на казарменому положенні, з дислокацією в АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою остаточного ухилення від військової служби, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, самовільно почав втікати з території вказаної військової частини. За межами військової частини НОМЕР_2 на ОСОБА_6 очікували невстановлені слідством особи, на автомобілі «Volkswagen Touareg» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на праві власності належить ТОВ ТД «Агрохолдинг - логістика та склад». Далі, ОСОБА_6 , використовуючи транспортний засіб, що очікував його за межами військової частини, що свідчить про попередню підготовку до втечі, стійкість наміру та усвідомлене прагнення реалізувати вказану мету, сів до салону даного автомобіля та з невстановленою слідством особою зник на вказаному транспортному засобі у невідомому напрямку. Після втечі із розташування військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_6 понад три доби проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.408 КК України, а саме: дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 276 КПК України та висновку Європейського суду з прав людини, зокрема п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що «вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Взято до уваги висновки викладені у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Слідчий суддя враховує, що стандарт розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру» не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення Рішеня ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства».

Слідчий суддя також зазначає, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру від 18 березня 2025 року, дане повідомлення складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посаду слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості - прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, громадянство, місце проживання, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відомих на момент повідомлення про підозру. Зазначено про вручення повідомлення про підозру та пам`ятки про права та обов`язки, оголошення та роз`яснення прав підозрюваного. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч.4 ст. 408 КК України вручено його дружині - ОСОБА_8 22.08.2025 року о 19 год. 26 хв.

Отже, твердження захисника про те, що письмове повідомлення про підозру 22.08.2025 року не було належним чином вручено є безпідставними, оскільки вручити його безпосередньо ОСОБА_6 не вдалось, а вручення письмового повідомлення про підозру було здійснено з урахуванням вимог статей 111, 135, 278-279 КПК. Отже, ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного, якого 24.10.2025 року оголошено в розшук.

Відсутні підстави вважати, що здійснена органом досудового розслідування попередня кваліфікація дій ОСОБА_6 є вочевидь неправильною. Жодних вагомих виправдувальних доказів не подано та підтверджується дослідженими доказами та сукупністю фактичних даних, які містяться у цих доказах, і в свою чергу була достатньою для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при її врученні слідчим були дотримані вимоги ст.278 цього Кодексу, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання у тому, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя відхиляє посилання захисника на неправильність правової кваліфікації, так як у разі неточності тексту підозри щодо обставин чи правової кваліфікації такий недолік у подальшому можна змінити під час досудового слідства та судового розгляду шляхом зміни підозри чи обвинувачення.

На цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя має право оцінювати докази з точки зору їх належності та достатності для висунутої особі підозри і не вправі оцінювати їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у формі вироку, і жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Припущення сторони захисту щодо необґрунтованості підозри не є підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки розглядаючи скаргу на повідомлення про підозру, слідчий суддя не вправі вирішувати питання про наявність чи відсутність в діях підозрюваної особи складу кримінального правопорушення, належність та допустимість доказів та інші питання, які підлягають з`ясуванню та оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, а повинен лише перевірити дотримання слідчим, прокурором під час повідомлення про підозру вимог ст. 276-278 КПК України.

Крім того, згідно з ст. 36 та 40 КПК України, дізнавач та слідчий з прокурором є процесуально незалежними і на власний розсуд забезпечують організацію проведення ефективного досудового розслідування. Отже, мають право на власний розсуд визначати правову кваліфікацію можливого кримінального правопорушення.

Посилання захисника на наявність у підозрюваного ОСОБА_6 психічних розладів та права на відстрочку від призову на військову службу, порушення порядку мобілізації, вчинення інкримінованого діяння через побоювання за своє життя, не свідчать про необґрунтованість підозри у вчинені дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 408 КК України). Посилання захисника на наявність у ОСОБА_6 як військовозобов`язаного права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, не свідчить про необґрунтованість підозри, оскільки 04.04.2025 року рішенням комісії №31 відмовлено ОСОБА_6 у наданні відстрочки.

Доводи захисника про можливі тортури та примус з боку органів слідства, що викликають у підозрюваного побоювання за своє життя і здоров`я, які перешкоджають явці безпосередньо до суду, є надуманими припущеннями, так як про випадки їх застосування відносно ОСОБА_6 в скарзі не зазначено та доказів на їх підтвердження до скарги не додано.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на умовах змагальності.

Незаконним стане скасування підозри, внаслідок чого представники сторони захисту втратять належну процесуальну гарантію на відстоювання власної правової позиції та можливість бути виправданим.

Передчасне скасування підозри призведе до обмеження повноважень слідчого/прокурора, та унеможливить сторону обвинувачення реалізувати своє право на змагальність на стадії судового розгляду (постанова ККС ВС від 05.04.2023, справа №188/1146/22, провадження № 51-176 км 23).

Наведене також узгоджується з практикою застосування Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 серпня 2022 року (справа №757/61433/21-к, провадження №51-372 км 22) та від 05 липня 2022 року (справа №757/27041/21-к, провадження №51-3781 км 21), від 14 лютого 2023 року (справа №405/680/22). При цьому кримінальний процесуальний закон не містить правових підстав для втручання до повноважень чи обов`язків слідчого/прокурора.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, відсутні законні підстави для скасування повідомлення про підозру, отже вимоги скаржника не підлягають задоволенню.

Похідні вимоги про зобов`язання вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про прийняте рішення від основної вимоги про скасування повідомлення про підозру також задоволенню не підлягають через необґрунтованість основної вимоги.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру, врученого 22.08.2025 року по кримінальному провадженню №000119 від 02.07.2025 року у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, зобов`язання вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про прийняте рішення, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1