Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/702/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 398/1684/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Л ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

За участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ, Луганської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 13.12.2004 року вироком Лисичанського міського суду Луганської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.02.2006 року вироком Лисичанського міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, звільнений 08.05.2013 року по відбуттю строку покарання;

- 01.06.2017 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 01.06.2017 року по відбуттю строку покарання;

- 30.07.2019 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 15.02.2023 року по відбуттю строку покарання;

- 05.05.2025 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання, тобто з 03.07.2025 року по день набрання вироку законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн.. 08 коп.

Вказаним вироком також скасовано арешт, накладений на: пневматичну гвинтівку марки «Shanghai QB57 Deluxe 4,5 мм №12402668» в комплекті із прицілом 4х20.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у сховище, вчинену в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, вчинену в умовах воєнного стану, за наступних обставин:

ОСОБА_9 29.12.2024 року, близько 14 години 00 хвилин, в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_8 , будучи раніше судимою особою, яка має не погашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, перебував в квартирі знайомого ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 з яким, разом з ОСОБА_11 розпивав спиртні напої, та під час спільного проведення часу ОСОБА_8 помітив мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C 3/64GB», блакитного кольору, який знаходився на полиці в кімнаті, де вони перебували та належав ОСОБА_11 . В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів. Реалізовуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами і власником майна та мають таємний характер, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого та власника квартири, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C 3/64GB», блакитного кольору вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи від 28.01.2025 року №254 складає 3 390,74 грн. Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 3 390,74 грн.

Епізод 2. 19.01.2025 року, о 14 години 21 хвилин, в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_8 , будучи раніше судимою особою, яка має не погашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, перебував у приміщенні магазину ТОВ «Грант Фінанс АО», який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний, 95, де в нього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами та мають таємний характер, здійснив крадіжку пневматичної гвинтівки «Shanghai QB57 Deluxe 4,5 мм №12402668» в комплекті із прицілом 4х20, шляхом приховування вище вказаного товару до внутрішньої частини куртки, у яку був одягнений. Відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №527/25 від 20.02.2025 року вартість викраденого майна складає 5 750,00 грн. Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Грант Фінанс АО» майнову шкоду в загальному розмірі 5 750,00 грн.

Епізод 3. В період часу 06.04.2025 до 07.04.2025, в нічний час доби, тобто в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_8 проходив біля будинку №25 по вулиці Скічка у м. Олександрії Кіровоградської області та реалізуючи свій злочинний умисел, переліз через паркан вище вказаного домоволодіння та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, відчинивши ворота гаражу за допомогою фізичної сили рук, проник до його приміщення, звідки таємно викрав бухту кабелю ВВГНГ на 3 (три) жили, 2,5 квадрати загальною довжиною 90 метрів та шліфувальну машинку Dnipro M GS-98 в справному стані, згідно з висновком експерта №1299 від 26.05.2025 року вартістю 4 241,70 грн та 1 215,98 грн відповідно. Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду в розмірі 5 457,68 грн.

Епізод 4. 25.04.2025 року, близько 15 годин 30 хвилин, тобто в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_8 проходячи біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом відкриття хвіртки, проник на територію двору, де помітив велосипед «Reid» MTB Sport бородово-чорного кольору, біля якого знаходився набір інструментів у пластиковому зеленому кейсі на 76 елементів, які належать ОСОБА_13 та у нього виник умисел, спрямований на викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав велосипед «Reid» MTB Sport бородово-чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №1266 від 21.05.2025 року складає 10 503,90 грн та набір інструментів у пластиковому зеленому кейсі на 76 елементів. Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду в розмірі 10 503,90 грн.

Епізод 5. В кінці квітня 2025 року, тобто в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_8 проходив біля території домоволодіння АДРЕСА_5 , в якому проживає ОСОБА_14 та помітивши, що в будинку відчинене вікно, а на підвіконні знаходиться мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy-A05 чорного кольору, у нього виник умисел на заволодіння ним. Реалізовуючи свій злочинний умисел, через відчинене вікно простяг руку до підвіконня, чим здійснив незаконне проникнення у житло та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy-A05 чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта №1268 від 21.05.2025 року складає 3 401,04 грн. Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 3 401,04 грн.

Епізод 6. 08.05.2025 року, близько 17 год 30 хв, тобто в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_8 проходив біля насосної станції, що знаходиться неподалік вулиці Таврійська в місті Олександрія Кіровоградської області та біля дерева помітив спортивний велосипед «Base Camping» чорного кольору, на сидінні якого знаходився мобільний телефон марки ZTE Blade, модель V50 Desing, чорного кольору, який належить ОСОБА_15 та у нього виник умисел спрямований на викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_8 викрав велосипед «Base Camping» чорного кольору разом із мобільним телефон марки ZTE Blade, модель V50 Desing, чорного кольору, вартістю згідно з висновком експерта №1298 від 26.05.2025 року 3 330,68 грн. Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду в розмірі 3 330,68 грн.

ОСОБА_9 09.05.2025 року, в період часу з 17 години по 20 годину, в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_8 проходив біля під`їзду будинку АДРЕСА_6 , де помітив, що вхідні двері до під`їзду відчинені та у нього виник умисел, спрямований на викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 зайшов до зазначеного під`їзду та на вході в під`їзд, біля сходів, виявив велосипед «Velest-Vast» сіро-чорного кольору, який належить ОСОБА_16 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав велосипед «Velest-Vast» сіро-чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта №1267 від 21.05.2025 року становить 9 186,26 грн. Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 майнову шкоду в розмірі 9 186,26 грн.

Епізод 8. В нічний час доби, з 10 на 11 травня 2025 року, в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_8 проходив біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_6 , де помітив, що вхідні двері до під`їзду відчинені та у нього виник умисел, спрямований на викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 зайшов до зазначеного під`їзду та на площадці біля сходів виявив два дитячі самокати Skyper GENESIS, G-51605 фіолетово-білого кольору з колесом 200 мм та Marator Techer білого кольору з колесом 200 мм, які належать ОСОБА_17 , та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав зазначені два дитячі самокати, загальна вартість яких згідно з висновком експерта №1273 від 22.05.2025 року становить 4 062,66 грн. Після цього, ОСОБА_8 разом з викраденим майном залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 майнову шкоду в загальному розмірі 4 062,66 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, а саме: призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року та остаточно призначити ОСОБА_8 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Обґрунтовуючи свої вимоги захисник зазначає, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині визнав себе винним повністю та у вчиненому повністю розкаявся.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд визнав обставинами, що пом`якшують його покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. В ході судового слідства було встановлено, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, тобто є особою соціально адаптованою. Але при призначенні покарання судом не було враховано вищенаведене, а також те, що потерпілі не мають матеріальних претензій.

Захист вважає, що за таких обставин до обвинуваченого ОСОБА_8 можливо застосувати покарання максимально наближене до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

З цих підстав захисник вважає, що покарання є невідповідним особі обвинуваченого ОСОБА_8 , є за своїм видом та розміром явно несправедливим через суворість, а тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі зазначає про неправильне застосування кримінального закону, а саме призначення йому покарання на 7 років 6 місяців.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, посилаючись на обґрунтованість призначеного покарання, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження та вироку вбачається, що обвинувачений визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні повністю, сумніву в добровільності його позиції у суду не виникло, учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, тому суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України здійснив допит обвинуваченого та визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суд визнав доведеним пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України. Правильність застосування судом положень ст. 349 КПК України в апеляційних скаргах не оспорюється. Доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України стороною захисту в апеляційних скаргах під сумнів не поставлено.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 394 КПК України, виходячи із того, що стороною захисту не ставиться під сумнів правильність застосування судом приписів ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів зауважує, що вирок щодо ОСОБА_8 не підлягає оскарженню з підстав заперечення фактичних обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження.

За наведеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 переглядається в апеляційному порядку в частині призначеного покарання.

Поняття суддівського розсуду або судової дискреції у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. 66, ст. 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22 березня 2018 року по справі № 761/34674/15.

Дискреційні повноваження суду також визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Що стосується апеляційних доводів сторони захисту про суворість призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як убачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, які його пом`якшують.

Так, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й розміру покарання обвинуваченому, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, обвинувачений не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей. За місцем проживання скарг та заяв щодо нього не надходило. Офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається. Не перебуває на обліку в лікаря психіатра. Знаходиться на обліку в лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2023 року. Раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Також судом враховано досудова доповідь органу пробації від 04.08.2025 року, згідно якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, оскільки таке покарання за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Щодо апеляційних доводів захисника про те, що суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині визнав себе винним повністю та у вчиненому повністю розкаявся, колегія суддів вважає необґрунтованими. Вказані обставини повністю враховані місцевим судом при призначенні обвинуваченому покарання про, що зазначено в мотивувальній частині вироку.

Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, тобто є особою соціально адаптованою, потерпілі не мають матеріальних претензій, не спростовують правильність висновку місцевого суду про вид та розмір призначеного покарання. Зокрема, на противагу доводів захисника судом першої інстанції враховано також кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, який будучи неодноразово судимий, в тому числі за скоєння злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, як особа представляє суспільну небезпеку. ОСОБА_8 будучи засуджений за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 травня 2025 року, знову продовжив злочинну діяльність.

З огляду на наведене та з урахуванням мети покарання, що несе в собі, крім кари, ще й виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання за своїм видом та розміром є справедливим і повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України. Призначене покарання за своїм видом і розміром, необхідне і достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, а також відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України. Підстав вважати призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання несправедливим внаслідок суворості, з урахуванням доводів, наведених в їх апеляційних скаргах колегія суддів не вбачає.

Також на переконання колегії суддів, місцевий суд відповідно до вимог закону правильно застосував приписи ч.1 ст. 71 КК України, з приводу чого у вироку наведені відповідні мотиви.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.376 ч.2, ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4