про застосування запобіжного заходу
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей 2013 та 2021 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який працює на посаді автоінструктора, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України,
Слідча слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням процесуального керівника звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Беручи до уваги дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», визначивши розмір застави в 10 прожиткових мінімумів.
Прокурор та слідча під час розгляду клопотання підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.
Захисниця підозрюваного під час розгляду клопотання заперечувала проти задоволення клопотання з підстав не доведеності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, а також з підстав не доведення прокурором наявності, обставин, визначених пунктом третім частини другої статті 183 КПК України. Також посилалась на міцність соціальних зв`язків, сімейний стан, наявність на утриманні дітей, наявність інвалідності. Просила відмовити в задоволені клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні покладався на думку захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя встановив таке.
05.11.2025 о 08:23 год.ОСОБА_5 затримано на підставі статті 208 КПК України.
05.11.2025ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Під час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , слідчим суддею враховуються, що він підозрюється у вчиненні не тяжких кримінальних правопорушень, які караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
Також слідчим суддею беруться до уваги дані про особу ОСОБА_5 , його молодий вік, стан здоров`я, за яким має інвалідність ІІІ групи за загальним захворюванням, наявність вищої освіти, який за сімейним станом одружений, має на утриманні двох дітей 2013 та 2021 років народження, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, раніше не судимий.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Водночас, згідно із пунктом третім частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Метою і підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення визначено запобігання ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Надаючи оцінку вказаним ризикам, слідчий суддя зазначає, що ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, є недоведеним та спростовується його міцними соціальними зв`язками, відсутністю попередніх судимостей, а також зважаючи на не найсуворіше покарання, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України (не тяжкий злочин).
Ризик незаконного впливу на свідків з боку ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні не доведено, оскільки вказані твердження не доведені жодними доказами, а також не зазначено самих свідків.
Також відсутні об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_5 перешкоджатиме проведенню досудового розслідування іншим чином. Так, слідчим не конкретизовано яким саме чином ОСОБА_5 може зашкодити проведенню досудового розслідування і в який спосіб. Зазначені твердження органу досудового розслідування, є лише припущеннями, а припущення не можуть покладатися в основу судового рішення про тримання особи під вартою. Крім цього це твердження спростовується протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 05.11.2025, за змістом якого останній вину визнає, погодився надати пояснення.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення спростовується тим, що ОСОБА_5 працевлаштований та раніше не судимий.
Таким чином, жоден з ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтвердився в ході розгляду клопотання.
Окремо слід зазначити, що прокурор не довів наявності обставин, визначених пунктом третім частини другої статті 183 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування до раніше не судимої особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за підозрою у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Так, в матеріалах провадженні відсутні докази того, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, ніж ті, що вже зазначені в повідомленні про підозру станом на день розгляду клопотання слідчим суддею.
Відповідно до частини третьої статті 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Проаналізувавши пояснення учасників процесу, надані докази та вищеприведені правові норми, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор у судовому засіданні довів наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_5 , однак не довів обставин, передбачених пунктами 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України, а також не довів наявності обставин, визначених пунктом третім частини другої статті 183 КПК України.
Тому, відсутні достатні правові підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до частини першої статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
На підставі викладеного, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_5 підозри, враховуючи його репутацію та матеріали, що характеризують його особу, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним на підставі частини третьої статті 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду слідчого або прокурора в залежності від стадії кримінального провадження, в період дії запобіжного заходу з 06.11.2025 до 05.01.2026 включно.
Підсумовуючи викладене, в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 відмовити.
На підставі частини третьої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в залежності від стадії кримінального провадження, в період дії запобіжного заходу з 6 листопада 2025 року до 5 січня 2026 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, передбаченого ст. 194 КПК України, до нього може бути застосований жорсткіший запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення розміром від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 6 листопада 2025 року. Повний текст ухвали оголошений 7 листопада 2025 року об 11:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1