Справа № 177/2316/25
Провадження № 1-кп/177/223/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 18.08.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, з професійно-технічною освітою (помічник машиніста електровоза), офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні дітей та інших осіб не має, військовозобов`язаного, інвалідності не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає (зі слів) за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 10.07.2025 року вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, від відбування покарання звільнений на підставі ст. 75 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч.1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичним і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2025 у справі № 211/6693/25 за ч.1 ст. 382 КК України до 1 року позбавлення волі (вирок набрав законної сили 12 серпня 2025 року) та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України, за невиконання постанов судів, що набрали законної сили, а саме: від 09 лютого 2024 року по справі № 211/7635/24, яка вступила в законну силу 20 лютого 2024 року; від 28 травня 2024 року по справі № 211/2335/24, яка вступила в законну силу 11 червня 2024 року; від 31 липня 2024 року по справі № 211/4656/24, яка вступила в законну силу 13 серпня 2024 року; від 12 листопада 2024 року (Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу) по справі № 216/5859/24, яка вступила в законну силу 25 листопада 2024 року; від 03 грудня 2024 року по справі № 211/7212/24, яка вступила в законну силу 16 грудня 2024 року; від 18 грудня 2024 року по справі № 211/7531/24, яка вступила в законну силу 31 грудня 2024 року; від 19 лютого 2025 року по справі № 211/1090/25, яка вступила в законну силу 04 березня 2025 року; від 02 квітня 2025 року по справі № 211/2622/25, яка вступила в законну силу 15 квітня 2025 року, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти правосуддя за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, в тому числі за постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року по справі № 211/2622/25, яка вступила в законну силу 15 квітня 2025 року, діючи умисно, повторно, достовірно знаючи про те, що в нього відсутнє водійське посвідчення та про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.08.2025 року, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу марки «ВАЗ 21011», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

У подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.

17 серпня 2025 року о 13 годині 23 хвилини у Дніпропетровській області у Криворізькому районі, селищі Радушному, автодорога Н-23, біля кафе «Стара Митниця», водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», державний номерний знак « НОМЕР_2 », де був зупинений працівниками патрульної поліції екіпажу добового автопатруля «МЕРИДІАН - 302», чим умисно, повторно не виконав покладені на нього постановами суду обов`язки, що набрали законної сили.

Дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 382 КК України, за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в межах висунутого обвинувачення визнав. Суду пояснив, що був засудженим вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2025 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, у зв`язку з тим, що керував транспортними засобами не маючи права керування транспортними засобами, не виконував судові рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами. В день ухвалення вироку, він отримав копію вироку, був обізнаний про призначене йому покарання, зокрема розумів, що йому встановлено однорічний іспитовий строк.

Пояснив, що відносно нього складалося ряд протоколів у справах про адміністративні правопорушення за керування транспортними засобами за відсутності такого права. Кожного разу, в черговий раз зупиняючи керований ним автомобіль, працівники поліції повідомляли його про наявні судові рішення, згідно з якими він не має права керувати транспортним засобом.

Однак, попри це, після ухвалення відносно нього вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2025, яким його засуджено за ч. 1 ст. 382 КК України, він знову сів за кермо транспортного засобу автомобілю «ВАЗ» та керував ним, та 17.08.2025 керований ним автомобіль був зупинений працівниками поліції біля с Радушне Криворізького району Дніпропетровської області. Пояснив, що мав потребу керувати транспортним засобом, оскільки бажав заробити, вданому випадку на операціях з металобрухтом, який перевозив.

Вказав, що у вчиненому розкаюється, усвідомлює протиправність своїх дій.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими доказами, зібраними на стадії досудового провадження та дослідженими під час судового розгляду.

Факт наявності ряду постанов судів у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 підтверджується рапортом, що містить детальну інформацію про назви судів, що ухвалювали судові рішення, номери справ і проваджень, стягнення застосовані на їх підставі відносно ОСОБА_3 , зокрема по справі № 211/2622/25 Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, в якій відносно ОСОБА_3 застосовано стягнення у виді штрафу 40800 грн, з позбавлення права керування транспортними засобами га 5 років (а.п. 9-10).

Копією постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2025 у справі № 211/2622/25 підтверджується той факт, що ОСОБА_3 був визнаний винним за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, за подією 07.03.2025, та підданий стягненню у виді штрафу в розмірі 40800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строку 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу (а.п. 40).

Згідно вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2025 у справі № 211/6693/25 провадження № 1-кп/211/1496/25 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Вирок отриманий обвинуваченим та набрав законної сили 12.08.2025 (а.п. 35-39, 33). Вказаний вирок, сере іншого містить інформацію про існування постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.04.2025 у справі № 211/2622/25 та стягнення, що було накладено на ОСОБА_3 штраф та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Отже, після 10.07.2025 (дата ухвалення вироку суду) сідаючи за кермо транспортного засобу, здійснюючи керування ним, ОСОБА_3 був достовірно обізнаним з тим, що рішенням суду він позбавлений права керування транспортним засобом на п`ять років.

Оглядом місця події від 17.08.2025 встановлено, що на відкритій ділянці місцевості на трасі Н-23, поблизу с Радушне, знаходився автомобіль ВАЗ 21011 помаранчевого кольору днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позаду якого був причіп синього кольору, всередині якого знаходилися металеві речі (а.п. 8, 17).

Протоколом огляду предмета від 22.08.2025 підтверджується факт огляду цифрових носіїв інформації, на яких зафіксовано дані з портативної камери працівника поліції, під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 17.08.2025 о 13:24 год. Під час відтворення відеозаписів у судовому засіданні, знайшла своє підтвердження інформація відображена у протоколі огляду, зокрема, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_3 підтвердив той факт, що керував транспортним засобом, права керування транспортним засобом він не має, підтверджував обізнаність про те, що є позбавленим права керування транспортними засобами на підставі судових рішень (а.п. 68-77). Вказані обставини ОСОБА_3 підтвердив і в судовому засіданні, під час відтворення відеозапису з місця події.

Копія постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5505528 від 17.08.2025, підтверджує той факт, що ОСОБА_3 17.08.2025 о 13:23 год в с Радушне, дорога Н-23, біля кафе «Старий млин», керував транспортним засобом ВАЗ 21011 днз НОМЕР_2 з причіпом, у якому був відсутнім державний номерний знак, чим порушив п. 2.9 в ПДР України, що додатково підтверджує факт керування ОСОБА_3 вищевказаним транспортним засобом у вказану дату, час та місці.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, що є належними та допустимими, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили, особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (а.п. 44) вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, неодружений, неповнолітніх осіб, інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за попереднім місцем проживання характеризувався посередньо (а.п. 48), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 44-45), раніше судимий (а.с. 49).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки він визнав свою вину, дав правдиві показання, жалкує про вчинене.

Обставин, які обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Зазначену в обвинувальному акті обтяжуючу покарання обставину рецидив кримінальних правопорушень, суд відхиляє. Так, в силу ч.4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

В даному випадку, кваліфікація дій ОСОБА_3 включає таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочину особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 382 КК України, а отже врахування рецидиву кримінального правопорушення як обтяжуючої обставини, суперечить вимогам закону. Про вказане зазначав і прокурор у судових дебатах.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, відсутності тяжких наслідків кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який є особою молодого віку, з незначним життєвим досвідом, суд вважає за необхідне призначити основне покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі в межах санкції інкримінованої статті, а саме 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням транспортними засобами на строк 3 роки.

Суд вважає, що мінімальний строк основного покарання у виді позбавлення волі, з реальним його відбуттям, буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 , усвідомлення ним потреби слідувати правилам встановленим у суспільстві та неухильного дотримання законодавства.

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 382 КК України в період іспитового строку, встановленого вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2025 у справі № 211/6693/25, яким його засуджено за ч.1 ст. 382 КК України до одного року позбавлення волі, та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком 1 рік, а тому остаточне покарання має бути призначено ОСОБА_3 за сукупністю вироків, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України.

Аналіз положень КК (ч. 3 ст. 78, ч.ч. 1, 4 ст. 71, ч. 3 ст. 72), п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» дає можливість зробити висновок, що у випадку вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Відповідно, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону та не може бути застосоване. Аналогічний висновок викладено у постановах ВС від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17, від 15.07.2025 у справі № 462/7107/24.

Згідно ч. 3 ст. 71 КК України, призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчиненого кримінального правопорушення, що не спричинило тяжких наслідків, суд вважає за можливе, при застосуванні положень ст. 71 КК України, застосувати принцип частково приєднання невідбутої частини основного покарання за попереднім вироком.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням транспортними засобами, підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2025 у справі № 211/6693/25, якою на переконання суду має бути один місяць позбавлення волі, з урахуванням обставин правопорушення, особи обвинуваченого, який є молодою людиною, висловив жаль з приводу вчиненого, усвідомив свої помилки та вказував про бажання стати на шлях виправлення.

Саме таке покарання, на переконання суду, є законним та справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 по даному криминальному провадженню не обирався, клопотання про його обрання на стадії судового провадження стороною обвинувачення не подавалися, відповідно судом не розглядалися.

Керуючись ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395, 615 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із керуванням транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2025 (справа № 211/6693/25), яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 382 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з керуванням транспортними засобамистроком на 3 (три) роки.

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання в порядку виконання вироку.

Речові докази: відеозаписи на оптичному диску (а.п. 20), що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0000905 від 18.08.2025 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/2316/25 (провадження № 1-кп/177/223/25).

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1