Справа № 214/8603/25
Провадження № 1-кп/191/483/25
У Х В А Л А

іменем України

11 грудня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судуобвинувальний акт відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 який перебував на посаді номера обслуги 1 розрахункової самохідної артилерійської бойової машини 1 самохідного артилерійського взводу 1 самохідного артилерійського дивізіону у військовому званні «Солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,внесеного в ЄДРДР за № 0000592 від 18.01.2025 року,

із участю в судовому розгляді: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,внесеного в ЄДРДР за № 0000592 від 18.01.2025 року, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась у АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді номера обслуги 1 розрахунку самохідної артилерійської бойової машини 1 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІУ від 24.03.1999 року. 11 листопада 2024 року солдат ОСОБА_3 самовільно без дозволу командира залишив місце тимчасового розташування АДРЕСА_2 , командуванню про причини свого неприбуття ОСОБА_3 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, солдат 24 листопада 2024 року, самостійно прибув до тимчасового місця перебування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась у АДРЕСА_2 , чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем,- тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що має намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_3 дане кримінальне правопорушення вчинив вперше, добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та отримав письмову згоду військової частини НОМЕР_2 про продовження військової служби. Заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000592 від 18.01.2025 рокуза ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження № 0000592 від 18.01.2025 рокуза ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вищезазначеного клопотання адвоката ОСОБА_5 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши мотиви клопотання, суд вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Так, 07.09.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Зокрема, указаним законом доповнено редакцію статті 401 КК України частиною 5, де визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

При цьому, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022"Про затвердження Указу Президента України" Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022"Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме в самовільному залишенні місця служби, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем, тривалістю понад три доби.

З конструкції положень ч. 5 ст. 401 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як:

- особа вчинила кримінальне правопорушення вперше;

- кримінальне правопорушення передбачене статтями 407, 408 КК України учинене під час дії воєнного стану;

- особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулась із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби;

- наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Із письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_3 має бажання та намір продовжити військову службу, вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 КК України та командування військової частини надає згоду на продовження проходження ним військової служби у військові частині НОМЕР_2 .

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має намір продовжувати нести військову службу, надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, командир військової частини надав згоду на продовження проходження ОСОБА_3 військової служби у військові частині НОМЕР_2 .

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 314, ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст. 284 - 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного 18.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592відносно ОСОБА_3 , передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження, внесене 18.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592, закрити на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду негайно.

Після набрання ухвалою законної сили - зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 невідкладно прийняти ОСОБА_3 , на військову службу.

ОСОБА_3 зобов`язати не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Копію ухвали надіслати для відома та контролю командиру військової частини НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскарженою до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1