Справа № 645/8053/25
Провадження № 1-кс/645/1521/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000452 від 12.11.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

13 листопада 2025 року до суду надійшло прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000452 від 12.11.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 267, 12.11.2025 року. Прокурор просив у разі накладення арешту на вказане майно визначити його місцем зберігання матеріали кримінального провадження №0000452 від 12.11.2025.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 12.11.2025 року працівниками поліції за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 267 був виявлений військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під керуванням транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_3 , який надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я останнього, з ознаками підробки. (ІТСІПНП 25206)

За даним фактом СД ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

12.11.2025 року в період часу з 13:05 до 13:48 годин за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 267, старшим дізнавачем СД ВП № 2 ХРУП № 2 капітаном поліції ОСОБА_5 був проведений огляд місця події. В ході огляду місця події було виявлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_3 та надав працівникам поліції для перевірки посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я, з ознаками підробки.

В подальшому працівники УПП в Харківській області ДПП повідомили слідчо-оперативну групу, що під час перевірки вищевказаного посвідчення водія, виявлені ознаки підробки, а саме те, що відомості щодо вищевказаного посвідчення водія в загальних базах МВС України не значяться.

Під час огляду місця події посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особливі відмітки СВ-ВО ААВ 318298-10, видане Коростенським МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області, було вилучено та в присутності понятих поміщено до сейф пакета PSP 1226759.

В ході подальшого досудового розслідування, проаналізувавши зібрані матеріали по вищевказаному кримінальному проступку, сектором дізнання була винесена постанова про визнання речовим доказом вилученого в ході огляду місця події посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою забезпечення збереження речового доказу, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Прокурор зазначає, що вищевказане посвідчення водія може зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що має значення для досудового розслідування та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мати важливе значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Необхідність накладення арешту на виявлене та вилучене в ході огляду місця події свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу, обумовлена подальшим призначенням судової експертизи по виявленим та вилученим речам, з метою встановлення особи, яка може бути причетна або вчинила вказане кримінальне правопорушення.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна, його захисник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання клопотання були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000452 від 12.11.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

12.11.2025 року в період часу з 13:05 до 13:48 годин за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 267, старшим дізнавачем СД ВП № 2 ХРУП № 2 капітаном поліції ОСОБА_5 був проведений огляд місця події, вході якого було виявлено та вилучено у військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особливі відмітки СВ-ВО ААВ 318298-10, видане Коростенським МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області з ознаками підробки та в присутності понятих поміщено до сейф пакета PSP 1226759.

Клопотання прокурора надійшло до канцелярії суду 13.11.2025 року. Таким чином, строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурором не порушені.

Постановою дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області від 03.09.2025 року, велосипедний замок навісний визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно якої у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час огляду.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч. 1 ст. 174 КПК).

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000452 від 12.11.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 267, 12.11.2025 року, шляхом заборони розпорядження та відчуження до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати відповідно до порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Визначити місцем зберігання вказаного речового доказу в матеріалах кримінального провадження № 0000452 від 12.11.2025.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 14.11.2025.

Слідчий суддя - ОСОБА_1