ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/3983/25
Провадження №1-кс/505/1463/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000802 від 11.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000802 від 11.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2015 року близько 11 год. 40 хв., водій солдат ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець, старший механік взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 ), уродженець м. Кропивницький, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки « ВMW 535 І» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись а/д Т1612 «Подільськ Ананьїв» в межах населеного пункту с. Липецьке, Подільського району, Одеської області, на закругленій ділянці дороги, на мокрому дорожньому покритті, не впорався з керуванням ТЗ, виїхав на смугу зустрічного для нього руху, де відбулось зіткнення із зустрічним автомобілем МАN 26.403, д.н.з НОМЕР_3 , з причіпом до нього KRONE AZP 18, д.н.з НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , який рухався по своїй смузі. В результаті ДТП водій ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження: ЗЧМТ, СГМ, перелом кісток черепа зліва, лобна ділянка? пасажир автомобіля (військовослужбовець раіотелеграміст взводу зв`язку ВЧ НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , отримав наступні тілесні ушкодження: ЗЧМТ, СГМ, вивих лівого плечового суглобу, забій грудної клітини. Останніх доставлено до ОСОБА_8 (О № 15144 від 11.11.2025).

Так, 11.11.2025 надійшла письмова заява від ОСОБА_9 із наданням добровільної згоди на проведення огляду автомобіля марки BMW 535І, д/з НОМЕР_2 користувачем якого являється остання та її чоловік ОСОБА_7 .

В подальшому 11.11.2025 в період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годин 40 хвилин проведено огляд автомобіля марки BMW 535І, д/з НОМЕР_2 в ході якого було виявлено та вилучено ключі із замка запалення, змив на марлевий тампон з керма, змив на марлевий тампон з коробки передач, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з дитячого авто крісла, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з спинки водійського сидіння, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з підголовника водійського сидіння. Вищевказані речові докази запаковано до паперових конвертів з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ».

Згідно п. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, що таким чином, вбачається що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі є підстави вважати, що вилучений автомобіль є засобом скоєння ДТП.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до матеріалів поданого клопотання долучила заяву в якій просить розгляд клопотання проводити без її участі. Суть клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження за № 0000802 від 11.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 12.11.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч. 2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчими СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню за № 0000802 від 11.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Щодо строків звернення до слідчого судді

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Так, відповідно до досліджених матеріалів, доданих до клопотання слідчого, 11.11.2025 в період часу з 18 години 00 хвилин по 18 годин 40 хвилин проведено огляд автомобіля марки BMW 535І, д/з НОМЕР_2 в ході якого було виявлено та вилучено ключі із замка запалення, змив на марлевий тампон з керма, змив на марлевий тампон з коробки передач, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з дитячого авто крісла, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з спинки водійського сидіння, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з підголовника водійського сидіння. Вищевказані речові докази запаковано до паперових конвертів з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ».

13.11.2025 клопотання слідчого надійшло до суду, що вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025 та передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави для визначення слідчим суддею місця зберігання речових доказів, оскільки слідчим у кримінальному провадженні вже прийнято рішення з цього питання (винесено відповідну постанову), та саме на сторону кримінального провадження покладається обов`язок зберігати речові докази у стані, придатному для використання (ч. 2 ст. 100 КПК України), відповідно, у задоволенні клопотання слідчого в цій частині слід відмовити.

Керуючись статтями 98,107,131,132,170,171-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання слідчого.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000802 від 11.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на майно шляхом позбавлення власника права на відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучено 11.11.2025 під час проведеного огляду транспортного засобу, який знаходився на автотрасі Т1612 в с. Липецьке, Подільського району, Одеської область у кримінальному провадженні № 0000802 від 11.11.2025, а саме на: ключі із замка запалення, змив на марлевий тампон з керма, змив на марлевий тампон з коробки передач, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з дитячого авто крісла, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з спинки водійського сидіння, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з підголовника водійського сидіння, які запаковано до паперових конвертів з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ».

Відмовити слідчому у визначенні місця зберігання зазначеного майна.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_10