Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №283/415/19
провадження №1-кп/279/42/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені по кримінальному провадженню №0000464 від 23.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Малин Житомирської області, з середньою спеціальною освітою, одруженої, має двох малолітніх дітей, несудимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, з угодою про визнання винуватості від 17.09.2025 року, зміненою угодою про визнання винуватості від 27.10.2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 20.07.2018 року близько 24 години в м.Малин по вул.Огієнка, неподалік магазину «Зоряний» між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, з однієї сторони та ОСОБА_8 з іншої, виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , використовуючи малозначний привід, з хуліганських спонукань вирішили спричинити ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з хуліганських спонукань, використовуючи малозначний привід, ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці, наблизився до ОСОБА_8 та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи себе суспільству та загальноприйнятим нормам моралі, виражаючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи протиправну вседозволеність, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, з особливою зухвалістю, кулаком правої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_8 , після чого схопив останнього за одяг та повалив на землю. В подальшому, без перерви в часі, до злочинних дій ОСОБА_7 по заподіянню тілесних ушкоджень ОСОБА_8 з хуліганських спонукань приєднались ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, знаходились неподалік та спостерігали за розвитком подій. Наблизившись до лежачого на землі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, почергово кулаками рук та ногами нанесли йому численні удари в область голови та тулубу, спричиняючи тілесні ушкодження.

В цей час, до злочинних дій зазначених осіб приєдналася ОСОБА_4 , яка наблизилась до лежачого на землі ОСОБА_8 та умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, скляною пляшкою, яку підібрала на землі, із великою силою нанесла останньому два удари в потиличну ділянку голови, після чого вкусила ОСОБА_8 за ліву руку. Коли ОСОБА_8 перебував в напівлежачому положенні, до нього знову наблизились ОСОБА_7 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які умисно нанесли потерпілому не менше 20 ударів кулаками рук та ногами в область обличчя, голови, тулубу, верхніх кінцівок, спричиняючи тілесні ушкодження. Витримавши незначну паузу після нанесення тілесних ушкоджень та, дочекавшись поки ОСОБА_8 підніметься із землі, діючи без розриву в часі, ОСОБА_7 наблизився до нього та з великою силою прикладання наніс потерпілому один удар правою ногою в область обличчя, від якого потерпілий впав на землю, після чого наніс останньому не менше двох ударів в область голови та обличчя, після чого ОСОБА_8 втратив свідомість. У результаті спільних злочинних дій, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи в складі групи осіб, під час вчинення хуліганських дій, умисно заподіяли ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритої черепно-мозкової та лицевої травми: садна на обличчі, синець лівого ока та крововилив під кон`юнктиву лівого ока, з розвитком емфіземи м`яких тканин лівої половини обличчя (наявність пухирців повітря в підшкірно-жировій клітковині), уламковий вдавлений перелом луски лівої скроневої кістки з переходом на велике крило основної (основи черепу), забій скроневої частки головного мозку зліва; перелом виличного відростку скроневої кістки зліва, з дрібно-уламкові множинні переломи передньої, верхньої та зовнішньої стінок лівої гайморової пазухи із зміщенням уламків в порожнину пазухи, уламковий перелом кісток носу; множинні уламкові переломи лівої орбіти та зовнішньої дуги лобної кістки, уламковий перелом вінцевого відростку нижньої щелепи зліва та справа, травматичний гемосинуїт (наявність крові в комірках решітчастого лабіринту зліва, лобній та гайморовій пазухах зліва).

Своїми умисними діями, які виразилась у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, ОСОБА_4 ) вчинила злочин, передбачений ст.121 ч.2 КК України, умисними діями, які виразилась у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, ОСОБА_4 ) вчинила злочин, передбачений ст.296 ч.2 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 ) беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_8 надав письмову згоду прокуророві на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою, подав заяву про відмову від позовних вимог у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданої шкоди.

17.09.2025 року в м.Коростень обвинувачена уклала угоду з прокурором у кримінальному провадженні про визнання винуватості. 27.10.2025 року до зазначеної угоди були внесенні зміни та укладено нову угоду, згідно якої сторони погодились на призначення обвинуваченій покарання за ст.121 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ст.296 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст.70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та звільнення від призначеного покарання з випробуванням.

Вказана угода за змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинуваченому зрозумілі положення ст.474,ч.4 КПК України, усвідомленні наслідки її укладення, передбачені ст. 473 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченою винуватості.

Потерпілий підтвердив надання згоди на укладення прокурором угоди та її добровільність.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є каяття у вчиненому, сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди .

Обставиною, яка обтяжує її покарання, є вчинення злочинів у стані сп`яніння.

Як особа ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується задовільно, на спеціалізованих обліках не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, несудима.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та його обставини, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, пом?якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,373,374,474,475КПК України,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 17.09.2025 року, змінену угодою про визнання винуватості від 27.10.2025 року по кримінальному провадженню №0000464 від 23.07.2018 року за ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 за згодою потерплого ОСОБА_8 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ст.121 ч.2, 296 ч.2 КК України, і призначити їй покарання за ст.121 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, за ст.296 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити за правилами ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в два роки, якщо вона протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки .

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст.76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Провадження в частині цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4 закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від позовних вимог.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1