н/п 1-кс/953/7860/25
"12" грудня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
11.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч.3 ст.369-2 КК України.
20.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч.3 ст.368 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна за ч.3 ст.369-2 КК України та позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна за ч.3 ст.368 КК України.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо субєкта за №453048325 від 21.11.2025 встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 виданий 11.01.2005 Інгулецьким РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області належить наступне майно:
- житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 54.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (складова частина об`єкта нерухомого майна: прибудова, а; тамбур, а 1; прибудова, б; літня кухня, Б; убиральна, В; сарай, г; сарай Г; вимощення, І; хвіртка, огорожа 1-4) на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1298, виданий 21.05.2019, видавник приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 (розмір частки 1).
Прокурор у поданому клопотанні зазначає, що у даному випадку арешт майна накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, на адресу суду спрямував заяву, в якій просить розглянути клопотання за своєї відсутності, та підтримав його в повному обсязі.
Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний як власник майна та треті особи у судове засідання не викликались на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
11.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч.3 ст.369-2 КК України.
20.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч.3 ст.368 КК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
02.12.2025 о 09:16 год. стороною обвинувачення подано до суду клопотання про арешт майна , яке ухвалою слідчого судді від 02.12.2025 повернуто прокурору та встановлено строк в 72 год з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків. Вказану копію ухвали отримано слідчим 09.12.2025 о 08:30 год. Після усунення недоліків прокурором 09.12.2025 о 09:27 год. подано клопотання про арешт майна, яке ухвалою слідчого судді від 10.12.2025 повернуто прокурору та встановлено строк в 72 год з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків. Вказану копію ухвали отримано слідчим 11.12.2025 о 09:00 год. Після усунення недоліків прокурором 11.12.2025 о 09:53 год. подано клопотання про арешт майна.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Як зазначено вище, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 368 КК України, ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Санкція ч.3 ст. 369-2 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на відчуження майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя зауважує, що відповідно до позиції, викладеної в постанові Касаційного кримінального суду від 09.04.2020 у справі №676/2199/19 (провадження №515641км19) арешт накладається на майно, що належить на праві спільної сумісної власності, без виділення їх часток, оскільки поділ такого майна не проводився. Касаційний суд зазначив, що приймаючи таке рішення суд в кримінальному провадженні, вирішив спір про право власності на майно, поділив його з виділенням часток, що є неприпустимим. До того ж, суд залишив поза увагою вимоги ч. 12 ст. 100 КПК України, якими передбачено, що спір про належність речей вирішується в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що вчинено злочини, накладання арешту на майно підозрюваного, забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкції ч.3 ст. 368, ч.3 ст. 369-2 КК України.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження вказаним майном, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів інших можливих власника/власників майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не будуть занадто обтяжливими для них з огляду на обставини справи.
Крім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавлення таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_4 завданням кримінального провадження.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1