Справа № 383/161/25
Номер провадження 1-кп/383/62/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області, кримінальне провадження №0000073 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишились, будь-яких відомостей про їх зменшення не встановлено, обставини, які б свідчили про необхідність зміни раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу, не встановлені, а тому просить продовжити термін дії вказаного запобіжного заходу строком на 60 днів.

Прокурор підтримав своє клопотання, яке просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора частково заперечив та просив продовжити йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, проте лише в нічний час, посилаючись на свій хворобливий стан здоров`я та часту необхідність звертатися за медичною допомогою, окрім того зазначив, що перебуваючи цілодобово під домашнім арештом він позбавлений можливості працювати та фінансово забезпечувати як себе, так і свою родину.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає можливим клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, проживання його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Частиною 1 та частиною 2 статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, де законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При продовженні строку домашнього арешту, суд враховує необхідність виконання процесуальних рішень суду та запобіганню спробам ухилення від суду або переховування, що є винятковими підставами для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки існують ризики, що обвинувачений може перешкоджати розгляду кримінальному провадженню, ухиляючись від суду або іншим шляхом.

Відповідно до змісту ч.1,3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого та за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 19.07.2025 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області були встановлені та враховані ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 15.09.2025 року.

Ухвалами Бобринецького районного суду Кіровоградської області строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 в подальшому неодноразово було продовжено, востаннє до 07.01.2026 року.

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд враховує те, що кримінальне правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків обвинувачення.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд вважає цілком вірогідними, а ризик доведеним.

Також, співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його засудження до можливого покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Проте, суд вважає, що є можливість істотно зменшити цей ризик встановленням певного обмеження поведінки обвинуваченого.

За весь період перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту останній жодного разу не порушував умов запобіжного заходу, а також покладених на нього судом обов`язків.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 хворіє та згідно направлення сімейного лікаря ОСОБА_6 № 8101-0235-5357-8281 від 04.12.2025 року він має пройти планову консультацію у лікаря гастроентеролога, у зв`язку з чим він неодноразово звертався до суду про дозвіл на залишення місця проживання в період дії домашнього арешту, де його клопотання були частково задоволені судом.

Як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу втрачають свою інтенсивність (рішення ЄСПЛ «Нечай проти України»).

На думку суду продовження застосування до обвинуваченого за наведених обставин запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на даній стадії судового провадження становитиме для обвинуваченого надмірний тягар та непропорційне втручання у право на особисту свободу, а також матиме негативний вплив, оскільки обвинувачений, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, позбавлений можливості працювати та фінансово забезпечувати як себе, так і свою родину, а також лікуватися та звертатися за належною медичною допомогою до медичних закладів, та яку наразі потребує.

Враховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість інкримінованого правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворість можливого покарання, дані про особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та реєстрації, з огляду на цілі та принципи кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, також враховуючи хворобливий стан здоров`я останнього, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Оскільки строк домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 07.01.2026 року, але наразі не перестали існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, а тому, враховуючи вище встановлені обставини, суд продовжує строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв, задовольнивши частково відповідне клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 331, 369-372, 374, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 06 березня 2026 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 у період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжити ОСОБА_4 , строк дії покладених на нього ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.07.2025 року обов`язків строком на два місяці, тобто до 06.03.2026 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк дії ухвали закінчується 06 березня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 07.01.2026 року о 14 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1