УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2025 року (справа №761/21754/25) в рамках кримінального провадження №0000082 від 24.01.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.05.2025 року у справі №761/21754/25 у кримінальному провадженні №0000082 від 24.01.2024

За обставин викладених у клопотанні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на майно, яке було вилучено 22.05.2025р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: планшет Lenovo TB 7104L з зарядним пристроєм; планшет Huawei Motrpad T з зарядним пристроєм; планшет Ipad A13 model ML788LL/.

Ініціатор клопотання вважає, що за аналізом ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва, є всі підстави стверджувати, що арешт накладено необґрунтовано, а тому він підлягає скасуванню.

У судове засідання представник власника майна не прибув, заяв, клопотань щодо відкладення скеровано не було.

Прокурор в судове засідання не прибув, разом з тим, на адресу суду надійшов лист за підписом прокурора ОГП Е. Висоцького про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, долучені до нього документи, документи, приходить до такого висновку.

Слідчим суддею із матеріалів клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №и0000082 від 24.01.2024.

22.05.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено наступне майно: планшет Lenovo TB 7104L з зарядним пристроєм; планшет Huawei Motrpad T з зарядним пристроєм; планшет Ipad A13 model ML788LL/.

За результатами розгляду клопотання слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва 30.05.2025 накладено арешт на планшет Lenovo TB 7104L з зарядним пристроєм; планшет Huawei Motrpad T з зарядним пристроєм; планшет Ipad A13 model ML788LL/.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з тим, особою, яка звернулась із клопотанням, до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів того, що на сьогодні відпала потреба у накладенні арешту на майно, щодо стадії досудового розслідування.

При цьому відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Ініціатором клопотання не надано доказів на підтвердження своїх доводів, ці обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення вказаного клопотання про скасування арешту на майно.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, з огляду на мету його застосування, що дає слідчій судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, крім того, ініціатором клопотання не надано переконливих даних, що скасування арешту майна не перешкоджатиме кримінальному провадженню, з огляду на мету застосування заходу забезпечення.

За таких обставин не встановлено підстав для скасування накладеного арешту, а відтак слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2025 року (справа №761/21754/25) в рамках кримінального провадження №0000082 від 24.01.2024 року- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1