Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3264/24

Номер провадження: 1-кс/511/1185/25

05.11.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вказане клопотання через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», згідно з яким адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт, накладений 27 серпня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області на мобільний телефон марки «iРhone 13» на 128 GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , зеленого кольору з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , який належить та яким користується ОСОБА_4 , оскільки наразі відпала потреба у подальшому його накладенні.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 надіслав до суду клопотання про проведення судового засідання без його та ОСОБА_4 участі.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 надіслав клопотання про проведення судового засідання без його участі, зазначивши, що заперечує проти скасування арешту майна, оскільки досудове розслідування триває та щодо мобільного телефону можливе застосування спеціальної конфіскації.

Слідчий відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 надіслав до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, зазначивши, що відносно мобільного телефону призначено комп`ютерно-технічну експертизу, а тому наразі не відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна.

Інші учасники розгляду в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000589 від 21 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

У ході розгляду клопотання встановлено, що 21 серпня 2024 року до ч/ч відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівника 2-го прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 про те, що 21 серпня 2024 року біля 07 години 30 хвилин на околиці села Кучурган Роздільнянського району Одеської області було зупинено автомобіль марки «KIA K5», cірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в якому знаходилося троє невстановлених чоловіків, один з яких намагався незаконно переправити двох осіб через державний кордон України на територію Республіки Молдова (Придністров`я).

За даним фактом відділенням №1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0000589 за частиною 2 статті 332 КК України.

21 серпня 2024 року з 08:30 09:40 було проведено огляд місця події, який проводився на відкритій ділянці місцевості за геолокацією 47.1807367, 29.7780491 за межами села Кучурган (Великомихайлівської ОТГ) Роздільнянського району Одеської області на автодорозі на відстані 1500 км в напрямку села Соше-Острівське Роздільнянського району Одеської області, в ході якого було виявлено та вилучено, окрім іншого, мобільний телефон марки «iРhone 13» на 128 GB, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , зеленого кольору з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , який належить та яким користується ОСОБА_4 .

27 серпня 2024 року на вказаний мобільний телефон було накладено арешт з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

З диспозиції частини першої статті 174 КПК України вбачається, що арешт може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням можливе лише за таких умов: із клопотанням про скасування арешту звернулася належна особа (підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження); вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як встановлено, досудове розслідування триває, стосовно мобільного телефону призначено комп`ютерно-технічну експертизу.

Разом з цим, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає частина 3 статті 170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатніх фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Щодо аргументів відносно правового статусу, слідчий суддя вважає необхідним зауважити, що арешт майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

На підставі викладеного, надавши оцінку позиції сторін, слідчий суддя дійшов висновку, що наразі потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна та арешт накладено обґрунтовано.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, який накладений 27 серпня 2024 року Роздільнянським районним судом Одеської області - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1