Провадження № 11-сс/811/3023/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2025 року

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою скаргу задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, розглянути по суті заяву ОСОБА_6 від 26.10.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, подану в порядку ст.214 КПК України та повідомити заявника про прийняте рішення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2025 року в частині розгляду скарги як «часткове задовлення», постановити нову ухвалу, якою скаргу задоволити повністю, зобов`язати ТУ ДБР, розташованого у м. Львові в порядку ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 26.10.2025 за ст.ст. 146, 371, 364, 365, 149 КК України та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що заява від 26.10.2025 містить відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146, 371, 364, 365, 149 КК України.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя в ухвалі зазначив, що "слідчий суддя під час вирішення питання про визнання бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР не наділений повноваженнями на визначення кваліфікації кримінального правопорушення".

Разом з тим, слідчий суддя зобов`язаний: перевірити, чи заява містить ознаки кримінального правопорушення; визначити, чи заява допустима; якщо заява очевидно містить ознаки злочину зобов`язати ДБР внести відомості до ЄРДР

Також вказує, що Постанова Великої Палати ВС від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 (пункт 36) визначає, що слідчий суддя повинен "вирішити питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР".

Крім того звертає увагу на те, що у справі № 463/9680/25 від 16 жовтня 2025 року суддя ( ОСОБА_1 ) виніс ухвалу, якою задовольнив скаргу повністю, зобов`язавши ДБР: "вчинити дію в порядку вимог ст.214 КПК України за заявою ОСОБА_6 від 06.10.2025 року щодо внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення".

ОСОБА_6 , прокурор у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Разом з тим, ОСОБА_6 надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_6 та прокурора.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові було подано заяву від 26.10.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Станом на день розгляду скарги ОСОБА_6 , у слідчого судді була відсутня інформація щодо розгляду заяви ОСОБА_6 від 26.10.2025 та вчинення дій передбачених ст. 214 КПК України.

У скарзі до слідчого судді ОСОБА_6 просив зобов`язати ТУ ДБР, розташованого у м. Львові в порядку ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 26.10.2025 за ст.ст. 146, 371, 364, 365, 149 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Такими є встановлені обставини справи, а зазначене питання щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення має наступне правове регулювання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

З вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідує, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до вказаного реєстру впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положеннями ст. 25 КПК України (яка регламентує засаду публічності у кримінальному судочинстві) встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Ця норма пов`язана з ч.5 ст.214 КПК України згідно якої до ЄРДР вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження до компетентного суб`єкта заяви, яка містить інформацію про вчинення саме кримінального правопорушення, та невнесення відповідного запису до ЄРДР протягом 24 годин з моменту надходження такої заяви.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Тобто слідчий, прокурор зобов`язані проаналізувати викладені в повідомленні про злочин фактичні обставини діяння та визначити попередньо, під ознаки якого злочину, передбаченого статтею Особливої частиниКК України, таке діяння підпадає.

Положення ст. 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення саме кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У представлених матеріалах справи відсутні дані про не внесення відомостей до ЄРДР за скаргою ОСОБА_6 , отже слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність можливості перевірити підстави відмови у внесенні відомостей до ЄРДР, що узгоджується з викладеною вище позицією Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18. Саме відсутність процесуального документу унеможливлює слідчого суддю перевірити бездіяльність уповноваженої особи з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про що вказує апелянт в апеляційній скарзі.

З огляду на це апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, викладеним в оскаржуваній ухвалі, про зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові розглянути заяву ОСОБА_6 від 26.10.2025 про вчинення кримінального правопорушення та повідомити заявника про прийняте рішення, що дасть можливість у майбутньому, перевірити законність підстав для відмови у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Апеляційна скарга в даній справі не містить посилань на обставини, які б вказували на помилку у вирішенні слідчим суддею скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, натомість в оскаржуваній ухвалі надано належну оцінку встановленим фактичним обставинам у провадженні та обґрунтовано надано критичну оцінку всім суттєвим аргументам скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, тобто свої завдання слідчим суддею виконано у відповідності до приписів КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а тому ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30.10.2025 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2025 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4