Номер провадження:1-кп/521/1812/25
У Х В А Л А

10 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000309 від 22.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 про скасування арешту майна на автомобіль в частині права користування.

З клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 23.05.2025 року накладено арешт на майно, крім іншого на автомобіль марки TOYOTA PRIUS з д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ від нього, який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Вказує, що на вказаний автомобіль був накладений арешт з метою збереження речових доказів, а на теперешній час обвинувальний акт скеровано до суду. Викладене свідчить про те, що стороною обвинувачення здобуті достатні докази для пред`явлення ОСОБА_4 обвинувачення, отже в знаходженні автомобілю Тойота р.н. НОМЕР_2 відпала потреба. До того ж зазначений автомобіль не був знаряддям злочину та не містить на собі його слідів.

Подальше обмеження права ОСОБА_9 на користування автомобілем є необґрунтованим та таким, що порушує принцип пропорційності втручання у право власності, гарантоване ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник заявника адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти вказаного клопотання.

Заперечень від інших учасників не надійшло.

Дослідивши матеріали клопотання, матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.05.2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси у справі №523/9829/55 за клопотанням слідчого наклав арешт крім іншого на автомобіль марки TOYOTA PRIUS з д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ від нього. Підставою накладення арешту зазначено необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000309 від 22.05.2025.

За змістом частини першої ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Згідно з ч.3 ст.100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст.1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах SperrongandLonnrothvSweden" від 23.09.82, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 1.06.2006).

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З моменту накладення арешту на майно до теперішнього часу орган досудового розслідування мав усі необхідні процесуальні можливості та достатній час для проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій з вилученим майном.

Отже, заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Суд вважає, що з урахуванням загальних засад кримінального провадження, а саме диспозитивності (ст. 26 КПК України), змагальності (ст. 22 КПК України) та у зв`язку з тим, що прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, арешт в частині права користування на автомобіль TOYOTA PRIUS з д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ від нього необхідно скасувати та повернути їх власнику.

Керуючись ст.169,174 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_9 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси від 23.05.2025 року по справі 523/9829/25 (1-кс/523/3072/25), а саме в частині накладення на: автомобіль марки TOYOTA PRIUS з д.н.з. НОМЕР_1 , та ключ від автомобілю марки TOYOTA PRIUS з д.н.з. НОМЕР_1 .

Повернути вказане майно власнику, а саме ОСОБА_9 , або її представнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1