Провадження по справі № 1-кс/522/5302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 про відвід від розгляду об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0000252 від 11.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та за №0000381 від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа №522/12429/25, провадження №1-кп/522/2528/25),-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду надійшла заява судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0000252 від 11.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та за №0000381 від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа №522/12429/25, провадження №1-кп/522/2528/25).

В обґрунтування заяви суддя ОСОБА_3 посилається на те, що ним, як слідчим суддею у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000252 від 11.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 13.06.2025 року за заявою потерпілої ОСОБА_5 ухвалювалось рішення про відвід слідчого СВ ВНП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , який проводив досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Від ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд заяви про самовідвід за її відсутності.

Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_4 не надалось можливим.

Від судді ОСОБА_3 надійшла заява про неможливість участі в судовому засіданні, у зв`язку із службовими обов`язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 76 КПК України, чітко визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій України», усім суб`єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод і інтересів незалежним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР), гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді.

Відповідно до об`єктивного критерію необхідно визначити, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року «Веттштайн проти Швейцарії»).

З практики ЄСПЛ випливає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 передбачають принцип об`єктивності судді як необхідну умову для належного виконання останнім своїх обов`язків. Так, об`єктивність має виявлятися не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Так, серед вказаних випадків зокрема є: (а) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ по справі «П`єрсак проти Бельгії», встановивши порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції, суд зробив висновок про те, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У чинному кримінальному процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Так, у своїй заяві про самовідвід суддя ОСОБА_3 посилається на те, що ним, як слідчим суддею у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000252 від 11.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 13.06.2025 року за заявою потерпілої ОСОБА_5 ухвалювалось рішення про відвід слідчого СВ ВНП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , який проводив досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, на підтвердження чого долучено копію відповідної ухвали.

Дана обставина передбачена ч. 1 ст. 76 КПК України, як така, що виключає участь судді у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Таким чином, з метою дотримання вимог ч. 1 ст.76 КПК України заява про самовідвід судді ОСОБА_3 від розгляду вказаного кримінального провадження підлягає задоволенню, з метою дотримання принципу об`єктивності та уникнення сумнівів у стороннього спостерігача в неупередженості суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 від розгляду об`єднаного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000252 від 11.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та за №0000381 від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа №522/12429/25, провадження №1-кп/522/2528/25), підлягає задоволенню, та обвинувальні акти слід передати на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду об`єднаного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000252 від 11.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та за №0000381 від 13.05.2025 року відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа №522/12429/25, провадження №1-кп/522/2528/25), - задовольнити.

Обвинувальні акти з додатками у об`єднаному кримінальному провадженні (справа №522/12429/25, провадження №1-кп/522/2528/25) передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси ОСОБА_7