У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за його заявою від 20.08.2025 р.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за його заявою від 20.08.2025 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_5 зазначає, що він 20.08.2025 р. звернувся до Миколаївської окружної прокуратури із заявою про вчинення слідчим відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області умисних дій на користь ОСОБА_6 , тобто не виконує свої службові обов`язки з 18.03.2019 р. по 20.08.2025 р., що підтверджено даними листа та постанови про закриття кримінальних проваджень, які були скасовані.

Апелянт посилаючись на вимоги п. 16, ч. 1 ст. 7, ч. 4 ст. 95, ст. 225 КПК України та постанову Верховного Суду № 487/5684/19 від 22.10.2021 р., звертає увагу на те, що суд не має права обґрунтовувати свої рішення показаннями наданими прокурором, слідчим або посилатись на них, а тому рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги є незаконним.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Миколаївської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, викладених у його заяві від 20.08.2025 р.

На обґрунтування скарги сказано, що він 20.08.2025 р. звернувся до Миколаївської окружної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення, проте, в порушення вимог ст. 214 КПК України, посадові особи Миколаївської окружної прокуратури в передбачений законом строк не внесли відомості до ЄРДР та не повідомили його про реєстрацію заяви, чим порушили процесуальні права ОСОБА_5 .

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що заява ОСОБА_5 від 20.08.2025 р. за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містить даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину, а носить загальний характер з міркуваннями щодо певних подій та осіб, тому скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому, реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Миколаївської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення правоохоронними органами кримінальних правопорушень.

У заяві, адресованої керівнику Миколаївської окружної прокуратури, заявник ОСОБА_5 зазначав, що слідчим відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області під час розслідування кримінального провадження за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, не визнано його потерпілим та не вчинено інших необхідних слідчих дій, чим порушені його права, а також слідчим приймались рішення про закриття кримінального провадження, які в подальшому скасовані судами. Вказане на думку заявника свідчить про наявність в діях слідчого ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Перевіряючи доводи апелянта, щодо можливого внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_5 фактично оскаржує дії та рішення слідчого у вже наявному кримінальному провадженні, які пов`язані з невизнанням його потерпілим, неналежною, на його думку, повнотою досудового розслідування, прийняттям та подальшим скасуванням постанов про закриття кримінального провадження. Тобто заявник пов`язує можливе вчинення слідчим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, виключно з тим, що, на його переконання, досудове розслідування проводилося неналежним чином, а його процесуальні права були порушені.

Разом з тим, наведені у заяві ОСОБА_5 доводи, мають характер суб`єктивної оцінки заявником законності та обґрунтованості процесуальних рішень слідчого і не містять жодних конкретних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність у діях посадових осіб органу досудового розслідування ознак саме суспільно небезпечного винного діяння, що утворює склад злочину. Заява не містить відомостей про час, місце, спосіб вчинення певних конкретних дій або допущення конкретної бездіяльності, про настання або можливість настання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам чи державним та громадським інтересам, інших елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. По суті, йдеться про незгоду особи з процесуальним порядком розслідування та прийнятими у його межах рішеннями.

У КПК України передбачені спеціальні процесуальні механізми оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в межах уже зареєстрованого кримінального провадження, зокрема, ст. 303307 КПК України. Звернення із заявою про внесення нових відомостей до ЄРДР щодо можливого вчинення злочину посадовими особами органу досудового розслідування не може підміняти собою передбачену законом процедуру судового контролю за досудовим розслідуванням та перетворювати будь-яку критику дій слідчого на формальний привід для початку нового кримінального провадження.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що заява ОСОБА_5 від 20.08.2025 р. не містить достатніх відомостей, які б у розумінні ст. 214 КПК України, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами органів прокуратури чи досудового розслідування, а тому відсутні правові підстави вважати бездіяльністю, невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_5 не має.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ______________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3