Провадження № 1-кп/686/1188/25
17 вересня 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
ОСОБА_6 , будучи засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме: ст. 2, яка передбачає, що наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори з урахуванням доцільності їх використання у медичній практиці та залежно від ступеня їх небезпечності для здоров`я людини і застосовуваних заходів контролю за їх обігом включаються до відповідно пронумерованих списків таблиць Переліку: таблиця II містить наркотичні засоби і психотропні речовини, включені до списків № 1 і № 2, серед яких PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких на території України заборонено; ст. 7, яка передбачає, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності; ст. 12, яка передбачає, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 9, 20 та 23 цього Закону; ст. 25, яка передбачає, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється; ст. 27, яка передбачає, що придбання наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, фізичною особою за медичними показаннями здійснюється лише за рецептом лікаря, прийняв рішення про незаконне придбання та зберігання з метою власного вживання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, обіг якої заборонено.
Так, 28 травня 2025 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу автостоянки по вул. Молодіжній, 19/3 у м. Хмельницькому, неподалік одного із дерев на землі виявив заізольований згорток, всередині якого знаходився прозорий поліетиленовий пакет типу zip-lock із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка в своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,7931 г., та, достовірно знаючи, що виявлена ним речовина є психотропною, оскільки раніше вживав її, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, шляхом привласнення знайденого придбав вказану психотропну речовину, яку помістив у ліву кишеню своєї футболки та в подальшому умисно, незаконно, з метою власного вживання, без мети збуту, зберігав при собі до моменту добровільної її видачі працівникам поліції того ж дня в період часу з 12 год. 55 хв. по 13 год. 01 хв. в ході огляду місця події в приміщенні ВСП, що по вул. Болбочана, 9 в м. Хмельницькому.
Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (Таблиця 1 Список № 2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Таким чином, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, незаконно, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_6 умисно, незаконно придбав та зберігав при собі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, масою 0,7931 г.
За незаконні придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненні протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та підтвердив, що дійсно він у вищевказаних місці та час знайшов і залишив при собі для власного вживання без мети збуту особливу небезпечну психотропну речовину «PVP», яку зберігав до часу її добровільної видачі працівникам поліції.
На вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення обвинувачений вказав під час проведення з ним слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії від 21 червня 2025 року та додатку до нього відеозаписі.
Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_6 та протоколу огляду місця події від 28.05.2025 з додатком до нього (відеозаписом) останній добровільно видав працівникам поліції поліетиленовий пакет типу zip-lock із вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка за висновком експерта № СЕ-19/123-25/8332-НЗПРАП від 06.06.2025 в своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,7931 г.
Встановлені судом обставини підтверджуються також: вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2024 року, який набрав законної сили 10 грудня 2024 року та згідно з яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.; речовим доказом вищевказаним поліетиленовим пакетом з психотропною речовиною.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в незаконних придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинених протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 563 від 30.07.2025 ОСОБА_6 в період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання алкоголю, солей PVP, опіатів, синдром залежності, проте він усвідомлював свої дії та міг керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 виявляє такі ж розлади, в стані тимчасового розладу психічної діяльності не перебуває, усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Оцінюючи такі висновки експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_6 осудним і відповідальним за вчинене.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання. Він одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких, при цьому не відбувши покарання за попереднім вироком суду, що характеризує його як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.
Визначаючи вид покарання обвинуваченому, суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, всі відомості про особу обвинуваченого, позицію прокурора та висновок органу пробації щодо високого ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, середнього ризику його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, та неможливість виправлення без ізоляції від суспільства, і приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у мінімальному розмірі.
На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу, а також звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, про що заявили обвинувачений та захисник, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не працює та якому вже призначалось покарання у виді штрафу за ч. 1 ст. 309 КК України, проте він його не сплатив (покарання не відбув), належних висновків не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення, а також висновок органу з питань пробації про неможливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, немає.
Разом з тим, враховуючи, що кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив, не відбувши покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.11.2024, згідно з яким він засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., та яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, тому в силу ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі та штрафу, які підлягають самостійному виконанню.
При цьому суд враховує правову позицію, викладену у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 травня 2020 року у провадженні № 51- 6157км19 (справа № 243/2528/19), згідно з якою якщо за один із злочинів засудженому призначено основне покарання у виді штрафу, яке відповідно до ч. 3 ст. 72 КК не підлягає складанню з іншими видами покарань та виконується самостійно, то звільнення від відбування іншого покарання з випробуванням (ст. 75 КК), яке входить у сукупність вироків, є неприпустимим.
Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ психотропну речовину (предмет кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом) слід знищити.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1782 грн. 80 коп. у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і клопотання про це прокурором не заявлено (ст. 176 КПК України).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України до цього покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2024 року і призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), які виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Речовий доказ психотропну речовину (квитанція № 3825) знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1782 грн. 80 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: