Справа № 302/1350/25
Провадження № 1-кп/302/175/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження № 0000183, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною 3 статті 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2025 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за частиною 3 статті 332 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 15 вересня 2025 відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 19.09.2025 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. В провадженні наявні всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, порушень КПК України при проведені досудового розслідування не встановлено. На підставі викладеного, просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Також прокурор, посилаючись на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважала можливим призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність клопотання. Зауважила, що прокурором не доведено існування ризиків, наведених у клопотанні, тому просила відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки відносно нього є всі підстави застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Одночасно заявила клопотання про зміну запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання посилалася на те, що на досудовому розслідуванні обвинуваченому визначено заставу у розмірі 260 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 787 280,00 грн, яку в подальшому зменшено до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 грн. Вважає, що визначений розмір застави є непомірним тягарем, у зв`язку з чим обвинувачений фактично безальтернативно утримується під вартою. Тому посилаючись не те, що: з серпня 2025 року обвинувачений не отримує грошового забезпечення та будь-якого іншого доходу; не здійснює фінансових операцій і не має у власності нерухомого майна; одружений, має на утриманні трьох дітей, проживає у м. Києві; житло де він проживав зі своїми батьками було знищено внаслідок бойових дій; проходив військову службу з 10.08.2022 по 08.02.2024, є учасником бойових дій, отримав поранення під час виконання службових обов`язків; має батьків похилого віку, просила суд змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, або зменшити розмір застави до мінімального, передбаченого пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Висловив заперечення проти заявленого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначив, що зобов`язується за першою вимогою з`являтися до суду, тому вважав можливим змінити йому обраний запобіжний захід на більш м`який, як про те просить його захисник у відповідному клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу. Уважає обраний ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначений розмір застави достатніми для забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого. Висловилась про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на м`якший, не пов`язаний з триманням під вартою, а також про відсутність підстав для зменшення визначеного розміру застави. Тому просила відмовити в задоволенні клопотання й залишити обраний запобіжний захід без змін.

Вислухавши думку учасників судового провадження, виконавши вимоги статей 342-345 КПК України, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом (стаття 177 КПК України).

Статтею 194 КПК України визначено, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо буде доведено обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини першої статті 201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати, зокрема, клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно частини 5 даної статті суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Суд зазначає, що, звертаючись із клопотанням про зміну запобіжного заходу, захисник посилалася на нові обставини, які не розглядалися під час попереднього розгляду клопотання 18.09.2025. Зокрема, на той момент були відсутні відомості щодо стану здоров`я батьків обвинуваченого та факту пошкодження житла, у якому він проживав до початку повномасштабного вторгнення.

З огляду на те, що в матеріалах справи наявні лише вступна та резолютивна частини ухвали від 18.09.2025, а відтак відсутня можливість перевірити, чи є підстави для залишення без розгляду поданого захисником клопотання, суд виходить із презумпції добросовісності дій захисника та вважає за доцільне розглянути клопотання про зміну запобіжного заходу по суті, при цьому сумніви щодо тлумачення таких процесуальних обставин мають вирішуватися на користь обвинуваченого відповідно до принципу верховенства права та практики ЄСПЛ.

Частина перша статті 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перелік підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту не передбачений кримінальним процесуальним законом, а стаття 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, зокрема, змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

01 серпня 2025 року слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області розглянув клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду вказаного клопотання 01.08.2025 слідчий суддя, зокрема, з врахуванням практики ЄСПЛ (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства») дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

При обранні запобіжного заходу 01.08.2025 слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд уважає, що встановлені при обранні запобіжного заходу ризики на даному етапі судового розгляду не зникли, не були мінімізовані та залишаються актуальними і реальними.

Обираючи запобіжний захід 01.08.2025 слідчий суддя перевірив можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу й дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам не процесуальної поведінки підозрюваного, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особа підозрюваного свідчили про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З огляду на встановлення існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 слідчий суддя виснував, що для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання стосовно підозрюваного під вартою є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою. Отже, досягнення мети визначеної у статті 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя врахував характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його вік, матеріальний та сімейний стан і відсутність медичних протипоказань утримання підозрюваного в умовах ізоляції.

Під час розгляду цього клопотання учасниками провадження не доведено й не надано відповідних доказів, а судом не установлено можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, оскільки під час судового розгляду не встановлено жодних обставин, які б свідчили про зменшення або відсутність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що уможливили б застосування більш м`якого запобіжного заходу.

особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність у нього офіційного доходу, характер і тяжкість інкримінованого злочину, передбачене за нього покарання, а також існування ризиків, зокрема ймовірність переховування обвинуваченого від суду, можливість незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню чи вчинення нового кримінального правопорушення. Усі ці фактори в сукупності свідчать про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Суд також враховує, що саме завдяки обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою було забезпечено належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним покладених обов`язків у межах розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів є необхідним для забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, а також для запобігання можливим спробам уникнення правосуддя.

Таким чином, наведені обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання захисника про зміну обраному щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Щодо заявленого клопотання про зміну розміру застави й визначення її у мінімальному розмірі, передбаченому пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, суд зауважує про таке.

Відповідно до частин першої статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Частиною 2 даної статті встановлено, що застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Абзацом другим частини 5 статті 182 КПК України регламентовано, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Постановляючи ухвалу від 01.08.2025 слідчим суддею установлено, що застава в розмірі, визначеному пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а відтак її розмір належить визначати відповідно до приписів абзацу 2 частини 5 статті 182 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

В обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави захисник обвинуваченого посилається на її непомірність для ОСОБА_4 . Зокрема, наголошує, що обвинувачений: не має офіційних доходів з серпня 2025 року; не володіє нерухомим майном і не здійснює жодних фінансових операцій; одружений, має на утриманні двох дітей; проходив військову службу з 10.08.2022 по 08.02.2024, є учасником бойових дій; під час виконання обов`язків військової служби 15.05.2023 отримав поранення; має батьків похилого віку з незадовільним станом здоров`я.

На думку сторони захисту, наведені обставини свідчать про те, що визначений судом розмір застави є надмірним тягарем для обвинуваченого та фактично позбавляє його можливості скористатися правом на звільнення з-під варти, передбаченим законом.

З наданих матеріалів убачається таке.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 14 жовтня 2022 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_6

ОСОБА_4 є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

З посвідчення серії НОМЕР_2 від 14 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 2112 від 13.07.2023, 15 травня 2023 року під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, він отримав мінно-вибухову травму, ЗЧМТ, струс головного мозку та акубаротравму.

Батьки ОСОБА_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є пенсіонерами та мають незадовільний стан здоров`я. Їх зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

З повідомлення про пошкоджене майно вбачається, що об`єкт нерухомості квартира АДРЕСА_3 є непридатним до експлуатації через значні руйнування: ушкодження тримальних стін та покрівлі, знищення частини будинку внаслідок численних влучань, відсутність міжкімнатних стін у квартирі, руйнування даху та пожежі.

З огляду на встановлені у справі обставини, характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, репутацію, майновий і сімейний стан, а також інші фактори, передбачені статтею 178 КПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 .

З урахуванням ухвали слідчого судді від 01.08.2025 та ухвали слідчого судді від 18.09.2025, розмір застави підлягає зміні з 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (що становить 605 600,00 грн) до 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (що становить 484 480,00 грн).

На думку суду, такий розмір застави на поточній стадії судового провадження буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також виконання ним обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 182, 183, 314-317, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 15 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною 3 статті 332 КК України, призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 жовтня 2025 року о 15:30 годині, в залі судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та його захисника, свідків.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 60 днів, тобто до 23 листопада 2025 року включно.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави визначений ухвалою слідчого судді від 01.08.2025, з урахуванням ухвали слідчого судді від 18.09.2025, з 200 (двісті) прожиткових мінімумів, що відповідає сумі 605 600,00 грн (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень) до 160 (сто шістдесят) прожиткових мінімумів, що відповідає сумі 484 480,00 грн (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача , банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення ним або іншим заставодавцем застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 виконувати такі обов`язки: 1) прибувати до суду із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора, суду; 3) повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання, та /або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

В решті вимог клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою та зменшення розміру застави може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений 29.09.2025.

Суддя ОСОБА_1