У Х В А Л А

09.12.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче судове засідання по клопотанню старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002331, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2025 за фактом вчинення ОСОБА_5 у стані неосудності суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 338, ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 126 КК України,

про застосування примусових заходів медичного характеру,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 за фактом вчинення ним у стані неосудності суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 338, ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 126 КК України, у кримінальному провадженні № 0002331, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2025.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2025 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення клопотання до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово. Вважає, що клопотання підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, воно відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення прокурору немає.

Також, прокурор заявив клопотання про продовження стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, утримуючи останнього в Рівненської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що розташована за адресою: 34500, Рівненська область, Сарненський район, с. Орлівка, вул. Миру, буд. 36-А, строком на 60 днів.

Клопотання вмотивоване тим, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 312 від 19.11.2025 ОСОБА_5 на момент скоєння інкримінованих йому дій страждав на хронічне психічне захворювання шизофренію параноїдну, безперервний перебіг (F 20.0 за МКХ-10). Під час скоєння інкримінованих йому дій він не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 страждає на даний час на хронічне психічне захворювання шизофренію параноїдну, безперервний перебіг (F 20.0 за МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_5 на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2025 відносно ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до 05.01.2026.

01.12.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлено для розгляду по суті клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру за фактом вчинення ОСОБА_5 у стані неосудності суспільно небезпечних діянь, передбачених законом України про кримінальну відповідальність ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 338, ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 126 КК України.

Зважаючи на те, що суспільно небезпечні діяння ОСОБА_5 вчинив у стані неосудності, його дії були явно агресивними, спрямованими проти здоров`я та майна інших осіб, є всі підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також варто звернути увагу на саму суспільну небезпечність особи. Так, досудовим розслідуванням встановлено факт безпричинного чіпляння ОСОБА_5 до незнайомих йому громадян, буйства, невиправданого насильства. Вважає, що без продовження дії обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, останній зможе спричинити шкоду іншим особам.

Особа щодо якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , його захисник, законний представник та потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожен окремо, не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та проти продовження запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 складене слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відповідності з вимогами ст. 511 КПК України і затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області та надіслане до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дане клопотання підсудне Білоцерківському районному суду Київської області. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду відсутні, підстави для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, відсутні.

Судове засідання у даному кримінальному провадженні з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито.

У судове засідання необхідно викликати прокурора, потерпілих, свідків, захисника, законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, та особу, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Згідно зі частиною першою цієї статті, запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст.177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.11.2025 до ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО». Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2025 стосовно ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: до Рівненської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 закінчується 05.01.2026 і розглянути вказане клопотання до закінчення вказаного строку не вбачається можливим, тому враховуючи вимоги ст. 315 КПК України та клопотання прокурора, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку запобіжного заходу.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 312 від 19.11.2025 на момент скоєння інкримінованих йому дій страждав на хронічне психічне захворювання шизофренію параноїдну, безперервний перебіг (F 20.0 за МКХ-10). Під час скоєння інкримінованих йому дій він не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 страждає на даний час на хронічне психічне захворювання шизофренію параноїдну, безперервний перебіг (F 20.0 за МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_5 на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України.

Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 у стані неосудності вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких суспільно небезпечних діянь; передбачене ч. 1 ст. 338 КК України, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості та передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, яке відноситься до категорії проступків.

У судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходів, неодружений, не має міцних соціальних зв`язків, а ті, що існують не стали на заваді вчинення суспільно небезпечних діянь. Характер вчиненних ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь були явно агресивними, пов`язаними з насильством, спрямованими проти здоров`я та майна інших осіб, тому є всі підстави стверджувати про наявність ризиків впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення та ухилитися від суду.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_5 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в судовому засіданні не встановлено.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі зможе ухилитися від явки до суду, чинити незаконний вплив на потерпілих та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість вчинених суспільно-небезпечних діянь, суспільну небезпечність особи ОСОБА_5 , суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити стосовно нього строк запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 днів.

Керуючись статтями 314-316, 369-372, 503, 508 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 за фактом вчинення ним у стані неосудності суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 338, ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 126 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 10-00 год. 09.01.2026.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілих, захисника, законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, особу, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Розгляд провадження здійснювати суддею одноособово.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Продовжити запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Рівненської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (Рівненська область, Сарненський район, с. Орлівка, вул. Миру, 36-А), строком на 60 днів, тобто до 06.02.2026 включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_10