ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Київ

Солом?янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia)кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001180, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Євпаторія Кримської області УРСР, громадянки України, колишнього заступника начальника Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, яка має вищу освіту, документована паспортом НОМЕР_1 , виданим 24.01.2001 Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму, РНОКПП НОМЕР_2 , заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце перебування за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5, ч.1 ст.72, ст.73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Крім того ч.2 ст.72 Конституції України передбачено, що всеукраїнський референдум проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Відповідно до ч.1 ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно з ч.1 ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною другою ст.125 Конституції України визначено, що суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Незважаючи на це, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст.ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь-якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації.

Окрім того, 20.03.2014 державною думою російської федерації прийнято «Федеральний конституційний закон» від 21.03.2014 за N 6-Фк3 «О принятии в росийскую федерацию Республики Крым и образований в составе росийской федерации новых субьектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Вищезазначене свідчить про проведення представниками Російської Федерації та її федеральних органів підривної діяльності проти України.

Здійснюючи підривну діяльність проти України. представники органів державної влади іноземної держави утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронні органи та судову систему російської федерації з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим.

Створення та діяльність органів іноземної держави, у тому числі державної виконавчої системи, на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим призвели до заходів посилення тимчасової окупації невід`ємної території України.

В той же час, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, зокрема ст. ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя с тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії російської федерації з 20 лютого 2014 року.

Генеральна Асамблея ООН своєю Резолюцією 71/205 від 19.12.2016 «Положення в області прав людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (Україна)» засудила тимчасову окупацію російською федерацією частини території України Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

В подальшому, Резолюціями 72/190 від 19.12.2017, 73/194 від 17.12.2018 та 74/168 від 18.12.2019 «Положення в області прав людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (Україна)», Генеральна Асамблея ООН вчергове засудила нинішню тимчасову окупацію російською федерацією частини території України - Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Як зазначено вище, сам факт окупації засуджений як міжнародною спільнотою, так і законодавством України, та був широко висвітлений в офіційних виданнях та медійному просторі.

Також, відповідно до статті 64 Конвенції Про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі - Конвенція) кримінальне законодавство окупованої території залишається чинним, за винятком випадків, коли дія його скасовується або призупиняється окупаційною державою, якщо це законодавство становить загрозу безпеці окупаційної держави або є перешкодою виконання цієї Конвенції. Враховуючи згадане вище, та з огляду на необхідність забезпечення ефективного судочинства, суди окупованої території продовжуватимуть виконувати свої функції стосовно розгляду правопорушень визначених цим законодавством.

Так, Указом Президента України № 452/2011 від 13.04.2011 затверджено Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, відповідно до якого Міністерство екології та природних ресурсів України (далі - Мінприроди України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність, якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінприроди України с головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні і забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, компетенції біологічної, генетичної та радіаційної безпеки, поводження з відходами, у екологічної та у межах своєї тому числі радіоактивними, пестицидами і агрохімікатами, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, радіаційного захисту, раціонального використання внутрішніх морських вод і територіального моря, атмосферного повітря, лісів, тваринного відтворення і охорони природних ресурсів (надр, поверхневих та підземних вод, (у тому числі водних живих ресурсів, мисливських та немисливських видів тварин) і рослинного світу та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України (далі - природні ресурси), відтворення та охорони земель, збереження, відтворення і невиснажливого використання біо- та ландшафтного різноманіття, формування, збереження і використання екологічної мережі, організації, охорони та використання природно-заповідного фонду, збереження озонового шару, регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату та адаптації до його змін і виконання у межах компетенції вимог Рамкової конвенції ООН про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї, розвитку водного господарства і меліорації земель, геологічного вивчення та раціонального використання надр, a також у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання, відтворення та охорону природних ресурсів.

Мінприроди України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. наказами Мінприроди України, дорученнями Президента України, а також цим Положенням.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим (далі - Держекоінспекція), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 136 від 12.12.2011 - Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим є територіальним органом Державної екологічної інспекції України. Повноваження Держекоінспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, за винятком території та об`єктів, віднесених до зони діяльності Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції. Держекоінспекцію очолює начальник, який має двох заступників, у тому числі першого. Перший заступник, заступник начальника Держекоінспекції за посадою є відповідно першим заступником та заступником Головного державного інспектора з охорони навколишнього природнього середовища Автономної Республіки Крим.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Статтею 8 вказаного Закону, передбачено, що державний службовець зобов`язаний зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а ст. 36 цього ж Закону особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, шо буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

У контексті окупації Криму, російська федерація, як окупаційна держава, не мала права втручатися у порядок здійснення своїх повноважень зокрема, органами виконавчої влади України.

Проте, Постановою Ради міністрів Республики Крим (Постановлением Совета Министров Республики Крым) № 136 від 24.06.2014 затверджено Положення про Міністерство екології та природних ресурсів Республіки Крим (Об утверждении Положения о Министерстве экологии и природных ресурсов Республики Крым) за місцем знаходження (юридична адреса) по вул. Кечкеметській, 198, м., Сімферополь, Республіка Крим.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, з метою заподіяння шкоди територіальній цілісності України та становлення і зміцнення окупаційної влади на території Автономної Республіки Крим, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати, незалежність та територіальну цілісність України, вимог Закону України «Про державну службу», Присяги державного службовця, яку прийняла 15.05.2008, громадянка України ОСОБА_3 , будучи призначеною наказом Голови Державної екологічної інспекції України № 50-0 від 26.02.2013 на посаду заступника начальника Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, життєвого та професійного досвіду для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками, у тому числі незаконно утворених органів державної влади російської федерації, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в Автономній Республіці Крим системи незаконних держаних органів виконавчої влади російської федерації, вчинила дії щодо надання допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.

Зокрема, достовірно знаючи про тимчасову окупацію російською федерацією з 20.02.2014 території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, маючи свідомий та злочинний умисел, спрямований на надання іноземній державі, а саме Російській Федерації, допомоги у проведенні підривної діяльності проти України та забезпечення подальшої окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_3 , перебуваючи на державній службі в органах державної виконавчої влади України, будучи громадянкою України, в порушення вимог Конституції та Законів України, маючи тривалий стаж роботи на державній службі, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради Автономної Республіки Крим та російської федерації щодо приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації, усвідомлюючи, що так зване «Министерство экологии и природных ресурсов Республики Крым» російської федерації відповідно до положень ст. 64 Конвенції є незаконно створеним органом, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах російської федерації, в серпні 2014 року перебуваючи в м. Сімферополі за власною добровільною згодою призначена на посаду заступника міністра екології та природних ресурсів Республіки Крим російської федерації (заместителя министра экологии и природных ресурсов Республики Крим российской федерации) на якій працювала до серпня 2021 року.

За сумлінну працю на вказаній посаді на користь незаконно утвореного державного органу окупаційної влади держави агресора ОСОБА_3 неодноразово заохочувалася керівництвом окупаційної влади: Почесною грамотою Міністерства природних ресурсів та екології російської федерації (29.06.2015); Відзнака Голови Республіки Крим «Годинник від Голови Республіки» (13.05.2016); Грамота Президіуму Державної Ради Республіки Крим (04.09.2018); Подяка Міністра транспорту російської федерації (09,08.2018); Ювілейна медаль Республіки Крим «В ознаменование пятой годовщины воссоединения Крыма с россией 2014-2019»; Відомчий знак Міністерства природних ресурсів та екології російської федерації «Отличник охраны природы» (31.05.2021).

У подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність, щодо надання допомоги іноземній державі у проведенні підривної діяльності проти України на території Автономної Республіки Крим, посилення заходів тимчасової окупації півострова, громадянка України ОСОБА_3 не будучи звільненою з органів державної виконавчої влади в Україні, добровільно погодилася та Указом голови Республіки Крим російської федерації № 248-У від 01.10.2021, за погодження з Міністерством природних ресурсів і екології російської федерації від 24.09.2021 N9 01-17-29/28443, призначена на державну посаду Республіки Крим - міністра екології та природних ресурсів Республіки Крим - Головного державного інспектора Республіки Крим на термін повноважень голови Республіки Крим на якій працює на даний час.

При цьому достовірно знаючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, розуміючи незаконність дій окупаційної влади, незаконність застосування на території України законодавства російської федерації, перебуваючи в приміщенні так званого «Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым» за місцем знаходження (юридична адреса) по вул. Кечкеметській, 198, м. Сімферополь Республіки Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись нормами законодавства російської федерації, як міністр екології та природних ресурсів Республіки Крим Головний державний інспектор Республіки Крим російської федерації, підписала ряд нормативно-правових актів, зокрема: Приказ Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым от 27.07.2023 № 505 «0б ограничении пребивания граждан в лесах, вьезда в них транспортних средств и проведения влесах определенных видов работ в целях обеспечения пожарной безопасности», Приказ Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым от 01.06.2023 № 381 «Об утверждении норм выдачи и сроков ношения форменной одежды для должностных лиц управления охотничьего хозяйства Министерства экологии и прцродных ресурсов Республики Крым ио признании утратившим силу приказа Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым от 21.06.2018 № 1127.

Отже, громадянка України ОСОБА_3 умисно та свідомо продовжила здійснювати незаконну державну діяльність у незаконно створених рф на цій окупованій території України державних органах влади, керувалася російським законодавством, тобто виконувала функції представника влади країни агресора та забезпечила функціонування незаконно створеної системи державної виконавчої влади, що призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові Крим.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України, тобто умисне діяння, вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 з наступних підстав.

Так, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.02.2024 (справа № 487/9774/23) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження.

Встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 , а також повістки про виклик до слідчого неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери були направлені ОСОБА_3 .

У зв`язку з переховуванням ОСОБА_3 від органів досудового розслідування, прокурора та суду на тимчасово окупованій території м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, остання 08.08.2023 оголошена у міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Мелітополі.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судові засідання з розгляду даного кримінального провадження не прибула, будучи належним чином, в спосіб, передбачений вимогами КПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному сайті Солом?янського районного суду м. Києва, офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газета «Урядовий кур`єр» повідомленою про розгляд справи, жодних клопотань, заяв, скарг не подавала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Солом?янського районного суду м. Києва від 20.12.2024 року судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з обов`язковою участю захисника, одноособово.

Суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, а ОСОБА_3 мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, оскільки повідомлено про підозру, були здійснені відповідні виклики до слідчого, прокурора та суду.

Оскільки, на підставі ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia), остання показів суду не надавала, при цьому заяв, протестів та клопотань на адресу суду від неї не надходило.

Судовий розгляд проводився за обов`язкової участі захисника, який був забезпечений державою та користувався процесуальними правами обвинуваченої.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 із обвинуваченням не погодився, вважав вину у вчиненні інкримінованого обвинуваченій злочину не доведеною, отримані докази ґрунтуються на припущеннях.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_3 до слідчого (прокурора), направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку вона розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самій захисника; в) бути судженим в її присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного нею захисником, бути повідомленою про це право і мати призначеного захисника безплатно. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Натомість, ОСОБА_3 скористалась своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України з боку останньої.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права постати перед українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою вона не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від правосуддя держави Україна.

Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньої її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Суд же, відповідно до ст.26 КПК України, у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч.1 ст.337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд, провівши розгляд в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, дослідивши докази сторони обвинувачення, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, за встановлених судом обставин, які підтверджується відомостями, які містяться в досліджених судом письмових доказах та процесуальних документах в їх сукупності та взаємозв`язку, а саме у:

- листі начальника Головного управління контр розвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки ОСОБА_10 щодо виявлених ознак вчинення кримінального правопорушення № 8/2/3-5650 від 08.06.2017 (т.2 а.с.2-3);

- листі начальника Головного управління контр розвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки ОСОБА_10 щодо надання інформації № 8/2/3-4904 від 12.05.2017 (т.2 а.с.4);

- відповіді в.о. голови Державної екологічної інспекції України № 5-6/2968 від 26.05.2017, згідно якої ОСОБА_11 перебувала на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції в АРК - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища АРК, призначена на посаду 26.02.2013 відповідно до наказу Держекоінспекції від 26.02.13 № 50-о. Наказ щодо звільнення ОСОБА_11 відсутній (т.2 а.с.5-7);

- протоколі огляду від 31 травня 2017 року, відповідно до якого було відкрито посилання на сторінку «meco.rk.gov.ru», відповідно до якої стало зрозуміло, що це російський офіційний сайт Міністерства екології та природних ресурсів Республіки Крим. На вказаній сторінці викладено біографію ОСОБА_12 зі зміненим прізвищем на ОСОБА_3 та вказано посаду, яку займає остання - заступник міністра екології та природних ресурсів Республіки Крим - заступник Головного державного інспектора Республіки Крим (т.2 а.с.8-9);

- копії особової картки №90 на ім`я ОСОБА_3 (т.2 а.с.10-12);

- копії заяви ОСОБА_11 від 26.02.2013 про призначення останньої на посаду заступника начальника Державної екологічної інспекції АРК - заступника Головного державного інспектора охорони навколишнього природного середовища АРК Держекоінспекції України (т.2 а.с.13);

- копії наказу голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_13 № 50-0 від 26 лютого 2013 року про призначення ОСОБА_11 з 26.02.2013 на посаду заступника начальника Державної екологічної інспекції АРК - заступника Головного державного інспектора охорони навколишнього природного середовища АРК (т.2 а.с.14);

- копії положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України №136 від 12.12.2011 (т.2 а.с.15-29);

- перелік майна Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим станом на 01 квітня 2014 року (т.2 а.с. 30-31);

- відповіді Головного центру обробки інформації (т.2 а.с.38-39);

- запиті в порядку ст. 93 КПК України до Адміністрації Президента України №17-1097 вих17 від 16.08.2017 та відповіді на цей запит (т.2 а.с.40-41);

- відповіді в.о. голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_14 від 19.10.2018 на запит прокурора Автономної Республіки Крим (т.2 а.с.42-43);

- копії штатного розпису за 2014 рік Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим, затвердженого 15.01.2014 головою Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим ОСОБА_13 (т.2 а.с.44-47);

- копії довідки АА №488193 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України щодо Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим (т.2 а.с.48);

- листі в.о. голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_14 «Щодо розшуку осіб »№5-6-2832 від 05.05.2018 (т.2 а.с.49-50);

- листі в.о. голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_14 «Щодо надання роз`яснення» №5-6-4382 від 17.07.2018 (т.2 а.с.51);

- інформації про особу ОСОБА_11 з Державної міграційної служби України, згідно якого остання документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 24.01.2001 Євпаторійським МВ ГУМВС України в АР Крим та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданим 31.10.2013 органом видачі 0114 (т.2 а.с.52-59);

- протоколі огляду Інтернет видань від 20.03.2019, відповідно до якого оглянуто Інтернет ресурс, який має назву «Правительство Республики Крым», зокрема, «Министерство экологии и природных ресурсов Республики Крым» та оглянуто документи під назвою «Телефонный справочник контактов руководителей структурных подразделений Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым»; «График приема граждан», «График предоставления консультаций - гражданам, физическим и юридическим лицам в сфере действующего экологического законодательства и по вопросам компетенции Минприроды Крыма (за исключением управлений экологического надзора)»; «График личного приема граждан начальниками управлений экологического надзора Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым»; «График приема граждан руководителями Министерства», в якому зазначено про те, що « ОСОБА_15 занимает должность заместителя министра - заместителя Главного государственного инспектора Республики Крым, занимается вопросами деятельности Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым в сфере государственного надзора на территории Республики Крым и ведет прием граждан каждый четверг месяца с 15:00 до 17:00» (т.2 а.с.60-86);

- протоколі огляду від 01.09.2020, відповідно до якого оглянуто Інтернет ресурс, який має назву «Министерство экологии и природных ресурсов Республики Крым» та оглянуто документи під назвою «Телефонный справочник руководства Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым» та «Телефонный справочник контактов руководителей структурных подразделений Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым », де серед іншого виявлено контакту інформацію ««ОСОБА_15 , которая занимает должность заместителя министра - заместителя Главного государственного инспектора Республики Крым» (т.2 а.с.89-99);

- протоколі огляду від 15.03.2023, відповідно до якого оглянуто Інтернет ресурс https://meco.rk.gov.ru/ru/structure/11 на якому міститься інформація про структуру Міністерства екології та природних ресурсів. У ході огляду вказаного інтернет-ресурсу встановлено, що Міністром екології та природних ресурсів Республіки Крим - головним державним інспектором Республіки Крим є ОСОБА_17 . Крім того, на вказаному інтернет ресурсі виявлено Указ Главы Республики Крым от 1 октября 2021 года №248-У «О ОСОБА_15 » в якому зазначено: «… назначить ОСОБА_15 на государственную должность Республики Крым - министра экологии и природных ресурсов Республики Крым - Главного государственного инспектора Республики Крым на строк полномочий Главы Республики Крым». Крім того, на вказано інтернет ресурсі було оглянуто біографію ОСОБА_17 . Також здійснено огляд інтернет-ресурсів https://crimea.ria.ru/20211001/v-krymu-naznachen-novyy-ministr-ekologii---ukaz-.html на якому міститься інформація про призначення ОСОБА_15 на посаду министра экологии и природных ресурсов Республики Крым - Главный государственный инспектор Республики Крым. Також на інтернет-ресурсі https://www.rusprofile.ru/id/7439394 міститься інформація про Міністерство екології та природних ресурсів Республіки Крим, ОГРН 860 від 25.04.2014, юридична адреса: 295022, Республика Крым, город Симферополь, Кечкеметская ул., д.198, керівник ОСОБА_15 з 07.10.2021. У подальшому із офіційного ресурсу федеральної податкової служби отримано виписку із Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо Міністерства екології та природних ресурсів Республіки Крим. Також на відеохостингу «YouTube» виявлені відео з виступами ОСОБА_15 , як керівника Міністерства екології Автономної Республіки Крим. Також відповідно до інтернет ресурсу https://docs.cntd.ru/document/406225108 внесено зміни в «распоряжение Главы Республики Крым от 30 января 2019 года № 46-рг «Об определении куратором, руководителей и администраторов региональных проектов»», яким передбачено включення ОСОБА_15 до складу кураторів, керівників та адміністраторів регіональних проектів АР Крим у сфері збереження лісів. Крім цього, у ході пошуку інформації стосовно ОСОБА_18 та її протиправної діяльності на керівних посадах АР Крим встановлено сайт за посиланням https://xn----ttbgfagjn8f.xn--plai/novosti/sostoyalas-vstrecha-zamestitelya-minprirody-kryma-s sotrudnikami-gau-rk-uoopt-rk/,на якому міститься інформація про зустріч заступника міністра природи Криму з працівниками «ГАУ РК «УООПТ РК», що підтверджує підривну діяльність ОСОБА_18 та ОСОБА_15 на користь РФ, шляхом створення, функціонування та зайняття посад в системах органів державної влади РФ, у порушення ст. 65 Конституції України. Також, у ході огляду офіційного інтернет-ресурсу нормативно-правових актів Республіки Крим встановлено «Постановление совета министров Республики Крым № 136 от 24.06.2014 «Об утверждении Положения о Министерстве экологии и природных ресурсом Республики Крым» «Приложение к постановлению совета министров Республики Крым № 136 от 24.06.2014» (т.2 а.с.106-147);

- рапорті щодо виявлення ознак кримінального правопорушення №5/1/1-6107 від 04.04.2023 з додатками (т.2 а.с.149-154)

- відповіді заступника Голови правління з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації (т.2 а.с.158-159);

- особовій картці ОСОБА_11 (т.2 а.с.160, т.3 а.с.101-102);

- інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно за пошуковим запитом стосовно ОСОБА_11 (т.2 а.с.161, т.3 а.с.103, 104-105);

- актовому записі про народження №570 від 05.05.1984 (т.2 а.с.162-163, т.3 а.с.106-107);

- відповіді т.в.о. голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_19 № 1645/6/6-23 від 19.04.2023, згідно якої наказ про звільнення ОСОБА_11 у Державній екологічній інспекції України відсутній (т.2 а.с.167);

- відповіді заступника керівника Офісу Президента України ОСОБА_20 на запит № 45-01/457 від 09.05.2023, згідно якої матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_21 згідно із поданою нею заяви або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства у встановленому порядку не надходили (т.2 а.с.170);

- відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України ОСОБА_22 № 3108-В від 16.05.2023 на запит, згідно якої відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянкою України ОСОБА_21 в період з 08.11.2017 по теперішній час (станом на 18:49 11.05.2023) в базі даних не виявлено (т.2 а.с.171);

- особовій справі № 90 ОСОБА_11 (т.2 а.с.176-215);

- протоколі огляду від 05.08.2023, відповідно до якого оглянуто публікацію (відеоматеріал), яка розміщена на відеохостингу «YouTube» на якій міститься відео із назвою «Гость в студии - ОСОБА_23 », яке розміщено 19.08.2025. Встановлено, що на відео зафіксовано, як ведучий програми «Гость» бере інтерв`ю у т.зв. «заместитель министра экологии и природных ресурсов Крыма, заместитель главного государственного инспектора республики Крым» ОСОБА_24 . Крім того, на офіційній сторінці т.зв. «Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым» за наступним посиланням: https://www.meco.rk.gov.ru/ru/head/show/16 оприлюднено інформацію щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах російської федерації, в серпні 2014 року в м. Сімферополь за власною добровільною згодою була призначена на посаду т.зв. «заступника Міністра екології та природних ресурсів Республіки Крим Російської Федерації», на якій працювала до вересня 2021 року та з жовтня 2021 по т.ч. призначена на посаду т.зв. «Міністра екології та природних ресурсів Республіки Крим Російської Федерації - Головний державний інспектор Республіки Крим». Крім того, за посиланням https://www.meco.rk.gov.ru/ru/document/show опубліковано наказ т.зв. «Міністерства екології та природних ресурсів Республіки Крим» від 01.06.2023 № 381 з додатками, підписаний «министром ОСОБА_25 » (т.2 а.с.216-257);

- акті огляду мережі Інтернет від 10.08.2023, відповідно до якого на офіційній сторінці т.зв. «Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым» оприлюднено інформацію щодо ОСОБА_3 . Разом з тим, на вказаній сторінці опубліковано наказ т.зв. «Міністерства екології та природних ресурсів Республіки Крим» від 27.07.2023 №505 «Про обмеження перебування громадян у лісах, в`їзду до них транспортних засобів та проведення у лісах певних видів робіт з метою забезпечення пожежної безпеки», підписаний ОСОБА_25 (т.3 а.с.33-41);

- відповіді т.в.о. голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_19 № 4138/11/17-23 від 15.09.2023 з документами що стосуються ліквідації Державної екологічної інспекції в АРК та Державної екологічної інспекції у м. Севастополі (т.3 а.с.45-55);

- попередженні про наступне вивільнення ОСОБА_11 (т.3 а.с.57)

- наказі т.в.о. голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_19 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_3 » № 7-тр/т від 16.01.2024 (т.3 а.с.82-83);

- складі дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної екологічної інспекції України для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_3 (т.3 а.с.84);

- наказі т.в.о. голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_19 «Про продовження строку здійснення дисциплінарного провадження та формування дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_3 » № 12-тр/т від 05.02.2024 (т.3 а.с.85);

- наказі першого заступника голови Державної екологічної інспекції України ОСОБА_26 № 40-тр/т від 14.03.2024 «Про звільнення ОСОБА_3 » (т.3 а.с.87);

- рапорт ст. о/у в ОВС 2-го відділу УСР в Київській області ДСР НП України майора поліції ОСОБА_27 , згідно якого ОСОБА_3 по теперішній час перебуває на посаді Міністерства екології та природних ресурсів Республіки Крим, бере участь у формуванні, підтримці, реалізації політики уряду РФ, що проводить військові дії та геноцид цивільного населення в Україні, забезпечує функціонування незаконно створеної системи виконавчої влади на півострові, що призводить до зміцнення окупаційної влади. Також згідно наявної оперативної інформації ОСОБА_3 на даний час мешкає на території АРК (т.3 а.с.92-100);

- протокол огляду інтернет-видань від 23.05.2024, згідно якого оглянуто сайт «Правительства Республики Крым», де зазначено, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на посаді «Министр экологии и природных ресурсов Республики Крым - Главный государственный инспектор Республики Крым» та зазначено її контактні дані. Також вказана сторінка містить біографічні дані ОСОБА_17 (т.3 а.с.153-158);

- висновок експерта № СЕ-19/116-24/14674-ФП від 07.08.2024, згідно якого у відеофайлі під назвою «Гость в студии - ОСОБА_23 .mр4» у проміжок часу з 00:00:21 по 00:00:28, наданому у якості об?єкта дослідження та у файлі під назвою «ОСОБА_15 ДМC.pdf», наданому у якості порівняльного зразка, зображена одна і та ж сама особа.У відеофайлі під назвою «Гость в студии - ОСОБА_23 .mр4» у проміжок часу з 00:00:52 по 00:02:00, наданому у якості об?єкта дослідження та у файлі під назвою «ОСОБА_15 ДМС.pdf», наданому у якості порівняльного зразка, зображена одна і та ж сама особа. У відеофайлі під назвою «Гость в студии - ОСОБА_23 .mр4» у проміжок часу з 00:03:40 по 00:03:52, наданому у якості об?єкта дослідження та у файлі під назвою «ОСОБА_15 ДМC.pdf», наданому у якості порівняльного зразка, зображена одна і та ж сама особа (т.3 а.с.164-176);

- протокол огляду інтернет-видань від 04.11.2024, згідно якого оглянуто сайт https://www.kremlin.ru/ на якому міститься «Федеральный конституционный закон от 21 марта 2014 года № 6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя» (т.3 а.с.199-218);

- протокол огляду інтернет-видань від 04.11.2024, згідно якого оглянуто сайт https://rk.gov.ru на якому міститься «Конституцию Республики Крым», прийняту «Государственным Советом Республики Крым» 11.04.2014. Зазначеним актом визначаються основи конституційного устрою незаконно створеної «Республіки Крим», державній устрій, статус судової влади, органів прокуратури, тощо (т.3 а.с.219-241).

Також судом досліджено інші процесуальні документи, а саме: витяги з ЄРДР; доручення (в порядку ст. 40,41 КПК України); постанови уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, прокурори АР Крим, про визначення підслідності; доручення про проведення гласних (слідчих) розшукових дій у порядку ст.36 КПК України; повістки про виклик ОСОБА_3 до уповноважених осіб органу досудового розслідування; постанови уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, прокурори АР Крим, Служби безпеки України щодо зупинення, відновлення кримінальних проваджень, постанови про створення, зміну групи слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні; про виділення матеріалів досудового розслідування, ухвали слідчого судді; супровідні листи тощо.

Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст.99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.223 КПК слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на підтвердження винуватості ОСОБА_3 сторона обвинувачення посилається, зокрема, на протоколи огляду сайтів та протоколи огляду інтернет-видань, якими підтверджується, що ОСОБА_3 в серпні 2014 року, перебуваючи у м. Сімферополі за власною добровільною згодою була призначена на посаду заступника міністра екології та природних ресурсів Республіки Крим російської федерації (заместителя министра экологии и природных ресурсов Республики Крым российской федерации) на якій працювала до серпня 2021 року. Після чого була призначена на державну посаду Республіки Крим - міністра екології та природних ресурсів Республіки Крим - Головного державного інспектора Республіки Крим на термін повноважень голови Республіки Крим на якій працює на даний час, при цьому активно здійснювала свою діяльність, що підтверджується, зокрема відеозаписом «Гость в студии - ОСОБА_23 », яке розміщено 19.08.2025, який міститься на відеохостингу «YouTube» «Гость в студии - ОСОБА_23 », яке розміщено 19.08.2025. Факт зайняття вказаних посад також підтверджується оригіналами та копіями нормативно-правових актів, підписаних ОСОБА_3 як посадовою особою окупаційного органу влади, зокрема наказами № 505 від 27.07.2023 та № 381 від 01.06.2023, які містять її підпис, реквізити органу та посвідчують її повноваження як міністра екології та природних ресурсів Республіки Крим. Крім того, факт перебування ОСОБА_3 на керівних посадах у незаконно створеному органі виконавчої влади держави-окупанта додатково підтверджується офіційно оприлюдненим графіком прийому громадян керівництвом так званого Міністерства екології та природних ресурсів Республіки Крим, у якому серед посадових осіб зазначено також ОСОБА_3 як «заместителя министра - заместителя Главного государственного инспектора Республики Крым». Наявність у цьому графіку її прізвища та посади узгоджується з іншими документами, зокрема, кадровими записами та підписаними нею нормативно-правовими актами, що свідчить про фактичне здійснення ОСОБА_3 організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у складі незаконно створеної структури.

Підстав для визнання таких доказів недопустимими і неналежними не вбачається, оскільки інформація взята з офіційного інтернет-сайту органу державної влади рф, які загальнодоступні в мережі «Інтернет».

Огляд зазначених інтернет-сайтів здійснено слідчим з дотриманням вимог ст. 237 КПК та зафіксовано (за допомогою функцій скріншоту та друку) зміст відображеної у них, як електронних документах, інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи логічність, послідовність, узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані задокументовані дані про діяльність ОСОБА_3 , достовірними доказами обвинувачення. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року (у справі № 759/7443/17).

Будь-яких інших належних та допустимих доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Так, ОСОБА_3 , відповідно до ст. 4 Конституції України, статей 2, 17-20 Закону України «Про громадянство України», ч.4 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» по теперішній час залишається громадянкою України незалежно від місця її проживання. Примусове автоматичне набуття нею як громадянкою України, яка проживає на тимчасово окупованій території, громадянства рф не визнається Україною, відтак не може бути підставою для втрати ОСОБА_3 громадянства України.

Дослідивши сукупність доказів, суд установив, що ОСОБА_3 була призначена на посаду заступника начальника Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища АР Крим наказом Голови Державної екологічної інспекції України № 50-0 від 26.02.2013. В матеріалах кримінального провадження містяться відповідні кадрові документи, особова справа державного службовця та офіційні листи Державної екологічної інспекції України, які достовірно підтверджують зайняття нею цієї посади.

Разом із тим, після тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим у 2014 році, не будучи звільненою з державної служби України у встановленому законом порядку та будучи зобов`язаною діяти відповідно до Закону України «Про державну службу» і Присяги державного службовця, ОСОБА_3 самостійно, усвідомлено та добровільно погодилася на зайняття посад у незаконно створених органах виконавчої влади держави-окупанта. Такими діями вона порушила вимоги законодавства України, які визначають, що державний службовець зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, бути вірним Присязі, не допускати дій, що завдають шкоди авторитету державної служби та інтересам держави.

З наданих стороною обвинувачення документів вбачається, що у серпні 2014 року ОСОБА_3 призначено на посаду «заместителя министра экологии и природных ресурсов Республики Крым», а 01.10.2021 Указом очільника так званої Республіки Крим № 248-У - на посаду «министра экологии и природных ресурсов Республики Крым - Главного государственного инспектора Республики Крым». Достовірність цих відомостей підтверджується копіями нормативних актів окупаційних органів, кадровими записами, а також документами, які містять її підпис як посадової особи незаконного органу влади, зокрема, "приказ Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым от 27.07.2023 № 505 "Об ограничении пребивания граждан в лесах, вьезда в них транспортних средств и проведения влесах определенных видов работ в целях обеспечения пожарной безопасности», Приказ Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым от 01.06.2023 № 381 «Об утверждении норм выдачи и сроков ношения форменной одежды для должностных лиц управления охотничьего хозяйства Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым ио признании утратившим силу приказа Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым от 21.06.2018 № 1127.

Крім того, факт перебування ОСОБА_3 на керівних посадах підтверджується офіційно оприлюдненим графіком прийому громадян керівництвом так званого Міністерства екології та природних ресурсів Республіки Крим, у якому зазначено прізвище ОСОБА_28 як такої, що здійснює прийом громадян на посаді «заместителя министра». Внесення її прізвища до такого графіка, поряд із іншими «посадовими особами» окупаційного органу, підтверджує реальне виконання нею організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у складі незаконно створеної структури.

Також, суд вважає, що ОСОБА_3 мала достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення нею фактів активної підривної діяльності рф проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в АР Крим; під час здійснення допомоги іноземній державі та її представникам у створенні і функціонуванні «Министерства экологии и природных ресурсов Республики Крым»

За таких обставин, ОСОБА_3 , будучи громадянкою України та будучи державним службовцем, перебуваючи на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції в Автономній Республіці Крим - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього середовища Автономній Республіці Крим, умисно, з серпня місяця 2014 року здійснювала незаконну державну діяльність у незаконно створених рф на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, державних органах влади, керувалася російським законодавством, тобто виконувала функції представника влади країни агресора та забезпечила функціонування незаконно створеної системи державної виконавчої влади, що призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю укарїнської влади на півострові Крим, надавши цим допомогу рф в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111 КК України - державну зраду, об`єктивна сторона якої вважається закінченою саме з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові, в даному випадку, з серпня місяця 2014 року.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 , за ч.1 ст.111 КК України саме в редакції Закону №1183-VII від 08.04.2014р., як державна зрада, діяння, умисно вчинені громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким, її ставлення до вчиненого, яка свідомо розірвала всі правові відносини з державою, яка надала їй право діяти від її імені, а також дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, її вік.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, дані про особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі з застосуванням, додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки саме таке основне покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.

На переконання суду, призначення обвинуваченій саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженої і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст.66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався, сторона обвинувачення не заявила клопотання про його обрання, відтак, суд не вбачає підстав для його обрання до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені, долю яких необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, відсутні.

Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 323, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять ) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту її фактичного затримання на виконання вироку суду.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, витрати за проведення судової портретної експертизи від 07.08.2024 № СЕ-19/116-24-/14674-ФП у розмірі 3029 грн. 12 коп.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику обвинуваченої та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1