Справа №:755/1167/22
Провадження №: 1-в/755/314/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року (справа №755/14887/21; провадження 1-кс/755/3962/21) у кримінальному провадженні № 0001412 від 05 травня 2021 року -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 від 05 травня 2021 року.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що вона є власником нежитлової будівлі (гараж 1/24-30), загальною площею 238,6 кв.м. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000), розташованої на земельній ділянці із кадастровим номером :66:266:0005, площею 2,4959 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОК «Патріот-2».

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року у справі № 755/14887/21 (1-кс/755/4693/21) накладено арешт на вказане майно, із забороною розпоряджання та користування вказаним майном, в тому числі його відчуження, з метою збереження речових доказів.

Разом з тим, ОСОБА_3 зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2022 року, у справі № 755/1167/22 (1-кп/755/650/22) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 від 05 травня 2021 року, закрито на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого. Питання щодо долі речових доказів і арештованого майна судом не вирішено, що на думку ОСОБА_3 є подальшим незаконним обмеження її прав як власника.

Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що вона не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки не є підозрюваною, обвинуваченою чи особою, яка несе цивільну відповідальність, тому вважає накладення арешту на її майно безпідставним, та таким що підлягає скасуванню.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, про дату час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань процесуального характеру не надсилала.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вказане провадження закрите на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого, однак питання щодо скасування арешту в даній ухвалі судом не вирішувалось. Підстава закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого не є реабілітуючою, а тому не може свідчити про відсутність події злочину або складу вищевказаних правопорушень, а також те, що дана земельна ділянка є власністю територіальної громади м. Києва і не може бути повернута незаконному володільцю. Також прокурор звернув увагу на те, що до закриття вказаного кримінального провадження винесена постанова про виділення матеріалів досудового розслідування щодо вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, з присвоєнням № 0000222, яке перебуває у провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, а тому скасування арешту на майно, яке є об`єктом злочину в даному провадженні, зашкодить проведенню досудового розслідування і притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності. За таких обставин прокурор вважає відсутні підстави для скасування арешту на майно.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими власник майна обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора та долучені ним документи, слідча суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 5 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити наступні обставини: по-перше, чи звернувся із клопотанням про скасування арешту майна належний суб`єкт; по-друге, чи накладався арешт на майно, по-третє, чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Зі змісту ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року вбачається, що при арешті майна слідча суддя виходила з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні в розумінні ст. 98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу.

Крім того, на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідча суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчою суддею Дніпровського районного суду м. Києва належним чином враховані, як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідча суддя обґрунтовано дійшла висновку, що нерухоме майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та наклала арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, 05 серпня 2022 року, ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0001412 від 05 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 4, 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України було закрите на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_5 .

17 січня 2022 року постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_6 виділені з матеріалів досудового розслідування за № 0001412 матеріали досудового розслідування щодо вчинення невстановленими досудовим розслідуванням особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, з переліком, який додається у кримінальне провадження № 0000222.

17 січня 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідча суддя звертає увагу на той факт, що земельна ділянка з кадастровим номером :66:266:0005 площею 2,4959 га, по вулиці Алма-Атинська, 74 у Дніпровському районі м. Києва є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, а також на те, що кримінальне провадження № 0001412 перебуває у провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, а тому скасування арешту на майно, яке є об`єктом злочину в даному провадженні, зашкодить проведенню досудового розслідування і притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 у своєму клопотанні не наведено належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, не надано переконливих доказів, щодо того, що вказана земельна ділянка не використовувалась у злочинній діяльності і не має значення для даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року, в рамках даного кримінального провадження.

На підставі викладеного та, керуючись вимогами ст.ст.170-175, 369-372, 309 КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_3 , у задоволенні її клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року (справа № 755/14887/21; провадження 1-кс/755/3962/21) у кримінальному провадженні № 0001412 від 05 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1