Провадження № 1-кс/201/4591/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Соборного районного суду міста Дніпра скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого від 10.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000181 від 23.05.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

До Соборного районного суду міста Дніпра 26.10.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого від 10.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000181 від 23.05.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у якій заявник просить суд: скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 10.10.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0000181 від 23.05.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що відділом поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000181 від 23.05.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

21.10.2025 року заявнику стало відомо, що 10.10.2025 р. старший дізнавач сектору дізнання ВП№2 ДРУП1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000181 від 23.05.2025 р.

Зазначає, що кримінальне провадження закрите всупереч положенням ст. 9 КПК України без проведення необхідних слідчих дій, без з`ясування усіх обставин, а тому постанова має бути скасована.

Також заявник посилається на те, що з постанови про закриття вбачається лише констатація фактів не сплати боржником аліментів проте органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин, зокрема без з`ясування обставин, про які вказує потерпілий.

Вважає, що факт того, що органом досудового розслідування не вдалося знайти осіб та допитати їх не свідчить про відсутність події кримінального правопорушення, також про даний факт не свідчить відсутність майна.

Заявник у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання була повідомлений належним чином, надіслав заяву у якій просить провести судове засідання без його участі, викладені вимоги у скарзі підтримує повністю.

Представник ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідча суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутністю учасників справи.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000181 від 23.05.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 10.10.2025 кримінальне провадження № 0000181 від 23.05.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що 22.05.2025 року до ВП N?2 ДРУП N?1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 19.05.2025, справа N?201/6023/25, за скаргою ОСОБА_3 , про те, що ОСОБА_5 , злісно ухиляється від сплати аліментів.

23.05.2025 за вказаним вище фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N? 0000181 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В ході проведення досудового розслідування в якості свідка, допитано державного виконався Соборного ВДВС в м. Дніпрі - ОСОБА_6 ,

20.01.2025 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

20.01.2025 державним виконавцем винесена постанова про стягення з боржника витрати на проведення виконавчих дій.

Відповідно до інформації, наданої Державною податковою службою України офіційних джерел отримання доходів ОСОБА_5 не має.

Згідно інформації, наданої МВС України, транспортній засоби за ОСОБА_5 не зереєстровані.

Додатково встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження містяться неодноразові заяви ОСОБА_5 щодо надання розрахунку заборгованості зі сплави аліментів та визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій фізичною особою-боржником. Також ОСОБА_5 зареєстрована в ЄСІТС, що дає підстави вважати, що боржник повідомлений про виконавче провадження, заборгованість, та обов`язок сплати відповідно до рішення суду, про відповідальність за несплату періодичних платежів.

Державним виконавцем здійснені всі можливі примусові заходи, а саме накладено арешт коштів і майна, встановленно обмеження у праві виїхду,керування транспортом, полювання та користування зброєю.

На підставі інформації Держподаткової служби та МВС, ОСОБА_5 не має доходів та майна, що унеможливлює його стягнення.

Злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів), про яке йдеться в частині 1 статті 164 КК України є тривале, систематичне і наполегливе ухилення боржника від виконання свого обов?язку, або вчинення ним будь-яких діянь, спрямованих на невиконання рішення суду, як-от приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо.

Таким чином, під час досудового розслідування в діях ОСОБА_5 не встановлено тривалого, систематичного та наполегливого ухилення від виконання свого обов?язку, або вчинення нею будь-яких інших діянь спрямованих на невиконання рішення суду, оскільки останньою частково сплачувалися аліменти, а у разі накопичування певної суми заборгованості її було погашено у наступні місяці.

Не є злісним ухилення від сплати аліментів чи злісним ухилення від утримання дітей, яке хоча і триваю значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов?язок покладено законом чи рішенням суду.

До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, не виділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв?язку з їх відсутністю тощо.

Предметом кримінального проступку є кошти, що, за рішенням суду, підлягають сплаті на утримання дітей, а також кошти, різні предмети (одяг, продукти харчування тощо), які мають надаватися батьками на утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей.

З об?єктивної сторони цей кримінальний проступок може бути вчинений у формі: 1) злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів); 2) злісного ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їхньому утриманні.

Кримінальний проступок визнається закінченим з моменту, коли зазначене ухилення у статті 164 КК України набуло злісного характеру.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З матеріалів скарги убачається, що заявник вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження незаконною, немотивованою та передчасною, оскільки, на його думку, під час досудового розслідування не було дотримано вимог кримінального процесуального закону, а органом досудового розслідування не здійснено повної перевірки поданих ним доводів та доказів.

Разом з тим, з досліджених у судовому засіданні матеріалів скарги, а саме постанови слідчого про закриття кримінального провадження встановлено, що слідчим проведено необхідні процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, зокрема отримано відомості з офіційних джерел щодо місця перебування та майнового стану ОСОБА_5 яка, за даними слідства, не працевлаштована, офіційних доходів не отримує, зареєстрованого на неї майна не має.

Отже, органом досудового розслідування встановлено об`єктивну відсутність дій чи бездіяльності, які б свідчили про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, як того вимагає об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до примітки до ст. 164 КК України, під злісним ухиленням слід розуміти умисні дії боржника, спрямовані на невиконання рішення суду, що призвели до виникнення заборгованості із сплати коштів у розмірі, який складає суму виплат за шість місяців.

Матеріали провадження не містять доказів умисного ухилення чи приховування доходів з боку ОСОБА_5 , а лише свідчать про її фактичну відсутність постійного місця роботи та майнових ресурсів, що виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою, містити відомості про зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття та їх обґрунтування із посиланням на відповідні положення закону. Із дослідженої постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що такі вимоги дотримано в ній наведено обставини, які стали підставою для прийняття рішення, а саме відсутність у діях особи об`єктивних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Доводи скаржника щодо неповноти досудового розслідування та порушення норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та прийнятою на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин справи, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 395 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 10.10.2025 про закриття кримінального провадження № 0000181 від 23.05.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1