Справа № 524/432/26
Провадження № 1-кс/524/284/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою,

УСТАНОВИВ:

26 січня 2026 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчої СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002362 від 04 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК України.

В скарзі вказала, що під час досудового розслідування у зазначеному провадженні вона звернулася до слідчої про визнання її потерпілою у справі, однак їй було відмовлено.

До скарги ОСОБА_3 додала клопотання від 14 січня 2026 року, подане нею слідчій СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002362 від 04 грудня 2025 року, у якому вона просила, зокрема, надати статус потерпілої у зазначеному вище кримінальному провадженні, посилаючись на те, що внаслідок складання та використання Акта про порушення правил користування електричною енергією від 28 серпня 2025 року, до якого, за її доводами, внесено недостовірні відомості, їй завдано матеріальної шкоди, а також шкоди її здоров`ю.

Постановою від 15 січня 2026 року у кримінальному провадженні № 0002362 слідча СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 звернулася з заявою, у якій просила розгляд її скарги проводити за її відсутності, доводи скарги підтримала.

Слідча заперечила проти задоволення скарги ОСОБА_3 , також просила проводити розгляд без її участі, надала копії матеріалів кримінального провадження № 0002362.

Ознайомившись з поданою скаргою та наданими слідчою матеріалами кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

З доданих до скарги матеріалів убачається, що дійсно ОСОБА_3 звернулася до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, посилалася на те, що внаслідок внесення недостовірних відомостей до Акта про порушення правил користування електричною енергією від 28 серпня 2025 року їй завдано матеріальної шкоди, а також шкоди її здоров`ю.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Постановою від 15 січня 2026 року слідча СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_3 у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002362.

Відмова мотивована тим, що під час досудового розслідування не встановлено даних, які б підтверджували факт завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної чи майнової шкоди внаслідок кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу на положення частини другої статті 55 КПК України, згідно з якими права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, набуття особою статусу потерпілого відбувається після подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і не потребує затвердження цього статусу постановою слідчого або прокурора.

Постанова слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим виноситься у випадках невизнання особи потерпілою.

Щодо набуття особою статусу потерпілого суд враховує висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року (справа № 439/397/17, провадження № 13-66кс18), де вказано, що поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі, однак, за змістом ці поняття не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні «потерпілий» це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння).

Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим із моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині другій статті 55 КПК. Кримінальний процесуальний закон юридично закріплює статус «потерпілого» учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини другої статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Натомість, слідчий під час винесення оскаржуваної постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою зосередився виключно на кримінально-правовому аспекті поняття «потерпілий», ігноруючи процесуальні критерії та можливість набуття статусу потерпілого у порядку та з підстав, передбачених КПК України.

Разом з тим, зважаючи на те, що ОСОБА_3 повідомила про вчинення кримінального правопорушення, зокрема щодо настання матеріальної шкоди внаслідок дій службових осіб Кременчуцької філії АТ «Полтаваобленерго», суд вважає необґрунтованою відмову слідчого у визнанні її потерпілою. Така постанова тягне за собою наслідки у вигляді позбавлення скаржника низки процесуальних гарантій, притаманних статусу потерпілого.

Зі змісту до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України вбачається, що до повноважень слідчого судді належить, зокрема, здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та керуючись пунктом 3 частини другої статті 307 КПК України, має право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні, про що наголошено у постанові ККС ВС від 01 грудня 2022 року у справі №522/7836/21.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити подану скаргу, скасувавши постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання останньої потерпілою.

Керуючись статтями 9, 28, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні її потерпілою.

Скасувати постанову слідчої СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 04 грудня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 щодо визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002362.

Зобов`язати слідчу СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу вирішити питання щодо участі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 55 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1