Справа № 438/1390/25
Провадження № 1-кп/438/110/2025
В И Р О К

іменем України

24 вересня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000075, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав, Львівської області, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, не депутата, не адвоката, раніше судимого, востаннє вироком Бориславського міського суду від 23.01.2025 за ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.125 КК України, яким призначено остаточне покарання у виді 1 року 9 місяців обмеження волі (яке обвинувачений не відбув), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч. 3 ст. 357 КК України,

встановив:

до Бориславського міського суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000075, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч. 3 ст. 357 КК України разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою судді від 12 вересня 2025 року за клопотанням прокурора вказаний обвинувальний акт призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду за відсутності учасників кримінального провадження.

Суд, перевіривши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження, встановив, що 23.08.2025 приблизно о 11 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу ЗОШ №4, що на вул. Зелена, 44 у місті Бориславі, Львівської області, під час допомоги своєму знайомому ОСОБА_4 , побачив в його кишені ID-паспорт № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», відноситься до важливих особистих документів, після чого в ОСОБА_3 виник прямий умисел на заволодіння вказаним паспортом з метою подальшого використання у власних інтересах.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого його використання у власних інтересах, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із кишені штанів ОСОБА_4 . ID-паспорт № НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поклав його до кишені своїх штанів, тим самим привласнив його, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та став зберігати його за місцем свого проживання.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння паспортом шляхом викрадення.

З обвинувального акта та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч. 3 ст. 357 КК України, згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченим ч. 1 ст. 394 КПК України, і у присутності адвоката ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частиною 2 статті 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, обмежившись у відповідності до вимог частини 2 статті 382 КПК України зазначенням у вироку встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю.

Згідно зі статтею 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до п.1 ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, востаннє вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23.01.2025, яким призначене остаточне покарання у виді 1 року 9 місяців обмеження волі, має постійне місце проживання, згідно даних ІНФОРМАЦІЯ_3 05.09.2025 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з діагнозом: F11.2, згідно висновку спеціальної медичної наркологічної комісії №139 від 09.09.2025, щодо обвинуваченого не рекомендовано застосування заходів, передбачених ст. 96 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 357 КК України, у виді штрафу, що на переконання суду буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 1 статті 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23 січня 2025 року за ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді 1 року 9 місяців обмеження волі, яке обвинувачений не відбув.

Згідно зі статтею 71 КК України, до призначеного покарання слід повністю приєднати призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23 січня 2025 року у виді 1 року 9 місяців обмеження волі та врахувати вимоги ч.3 ст. 72 КК України щодо самостійного виконання покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бориславського міського суду Львівської області від 23.01.2025 у виді 1 року 9 місяців обмеження волі, визначивши остаточне покарання - 1 рік 9 місяців обмеження волі та штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Речовий доказ, а саме: ID-паспорт № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переданий потерпілому ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, після набрання вироком законної сили залишити власнику.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6