Справа №345/7095/25
Провадження № 1-кс/345/1056/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000638 від 12.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

що слідчий СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , ключ від замка запалювання та циліндрового механізму замка дверей автомобіля марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на пару чорних чоботів, які належать та які добровільно видав гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в чергову частину Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 12.12.2025 близько 09:00 год. за місцем свого проживання він виявив відсутність свого автомобіля марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який був припаркований на узбіччі дороги навпроти будинку заявника, незачинений, ключ знаходився в замку запалювання. Під час опрацювання заяви встановлено, що автомобілем марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно, повторно, незаконно заволодів гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , востаннє судимий 21.01.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України.

12.12.2025 за даним фактом слідчим відділенням Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000638 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 12.12.2025 в Калуському районі, с. Томашівці по вул.Зарічна, за географічними координатами 49.1478984 24.4316002 виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 , який поміщено на територію майданчику для тримання транспортних засобів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що в м. Калуш по вул. Глібова, ключ від замка запалювання автомобіля та циліндрового механізму замка дверей. Також в ході огляду місця події ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 добровільно видав пару черевиків, які опечатано в спецпакет WAR 1866776.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 12.12.2025 вилучені в ході проведення оглядів місця події речі та транспортний засіб визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи в його відсутності та просить його задоволити.

Власники майна, щодо якого подано клопотання про арешт, у судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_8 подала до суду клопотання в якому просить клопотання слідчого задоволити частково шляхом позбавлення права відчуження та розпоряджання, без позбавлення права користування автомобілем та ключами від замка запалювання та циліндрового механізму замка дверей автомобіля, так як заходи процесуального забезпечення не повинні бути надмірними. Просить розгляд клопотання здійснювати без їх участі.

Неприбуття в судове засідання вище вказаних осіб відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим відділенням Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводитися досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000638 від 12.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 12.12.2025 року до чергової частини Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 12.12.2025 близько 09:00 год. за місцем свого проживання він виявив відсутність свого автомобіля марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 2006 року випуску, який був припаркований на узбіччі дороги навпроти будинку заявника, незачинений, ключ знаходився в замку запалювання. Під час опрацювання заяви встановлено, що автомобілем марки «Тoyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 діючи умисно, повторно, незаконно заволодів гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , востаннє судимий 21.01.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою від 12.12.2025 слідчого слідчого відділення Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000638 визнано речовим доказам: два сліди рук, які відкопійовано на два відрізки прозорої липкої стрічки, наклеєєно на два відрізки паперу та упаковано пояснювальними написами; три змиви, які поміщені в окремі згортки та упаковано в паперовий конверт з пояснювальними написами; транспортний засіб марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 ; ключ від замка запалювання автомобіля та циліндрового механізму замка дверей; пару черевиків, які добровільно видав в ході огляду місця події ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , які опечатано в спецпакет WAR 1866776.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ч. 1 ст.171 КПК України клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тимчасово вилучене майно, зазначене в клопотанні, належить до категорій, зазначених в п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України майно у вигляді речей, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Також тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Зокрема тимчасово вилучений ноутбук визнаний речовим доказом по кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального провадження та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна, довів необхідність такого арешту, а також довів наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

А тому з метою збереження речових доказів виникає необхідність у накладені арешту на вище вказане майно.

При цьому, відповідно до пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Приймаючи до уваги необхідність дотримання розумного балансу між завданнями кримінального провадження та правами особи і враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб є необхідним засобом для пересування потерпілого, а тому з метою запобігання надмірного обмеження власника майна у здійсненні повсякденної діяльності, є недоцільним обмежувати його у можливості користування цим майном.

Крім того у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України слідчим не доведено існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони в частині користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вказаного майна.

Таким чином на переконання слідчого судді для досягнення завдань кримінального провадження буде достатнім накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , ключ від замка запалювання та циліндрового механізму замка дверей автомобіля марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження і розпорядження вказаним майном, без заборони його використання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , ключ від замка запалювання та циліндрового механізму замка дверей автомобіля марки «Toyota Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_1 - шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Накласти арешт на пару чорних чоботів, які належать та які добровільно видав гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 - шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію даної ухвали негайно видати слідчому слідчого відділення Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: