ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/7554/25

Провадження № 11-сс/820/525/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

представника третьої особи адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Кам`янець-Подільським міськрайонний судом Хмельницької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 вересня 2025 року за № 000036 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2025 року клопотання слідчої про арешт майна задоволено. Накладено арешт на наступне майно:

- 65 імітаційних купюр номіналом по 100 доларів США, на кожній із яких наявна позначка у вигляді порядкових номерів від 1 до 65, які поміщено до сейф пакету № ICR0107002;

- мобільний телефон сірого кольору марки «Iphone» моделі «12 PRO», який поміщено до сейф-пакету № ICR0106943;

- мобільний телефон марки «Vivo» моделі «Y21», який поміщено до сейф-пакету № ICR0106946;

- банківську картку АТ КБ «Приват Банк» та аркуш паперу з написом, які поміщено до сейф-пакету № ICR0106944;

- автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту, власником якого є ОСОБА_7 ;

- ключі від автомобіля марки «Hyndai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщено до сейф-пакету № ICR0106945;

- мобільний телефон сірого кольору марки «Redmi А5», що укомплектований двома сім-картками: ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ-Україна» з чохлом та флеш накопичувачем марки «Transcend» 8Gb, які поміщено до сейф-пакету № ICR0106637;

- мобільний телефон чорного кольору марки «Sumsung», моделі SM-A 0457/D, що укомплектований сім-карткою: ПрАТ «Київстар», який поміщено до сейф-пакету № ICR0106918;

заборонивши їх власникам, а також іншим особам, у володінні яких вони перебували, розпоряджатися будь-яким чином зазначеним речами чи відчужувати, використовувати їх.

Не погоджуючись з таким рішенням в частині накладення арешту на автомобіль, третя особа ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Посилається на те, що він не є підозрюваним у кримінальному провадженні № 000036 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а є лише свідком. Про даний злочин йому взагалі нічого не відомо. Тому автомобіль вилучено безпідставно та слідчий суддя незаконно наклав на нього арешт.

Клопотання про накладення арешту на майно не містить підстав для накладення такого; документів на підтвердження права власності на транспортний засіб; не вказано вид майна, що підлягає арешту, що є порушенням ч. 2 ст. 171 КК України. А тому, таке клопотання задоволенню не підлягало.

Крім того, не враховано, що він є особою з інвалідністю, ветераном війни, учасником ліквідації на Чорнобильській АЕС, має проблеми зі здоров`ям та з пересуванням, тому даний автомобіль потрібен йому як засіб пересування.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, представника третьої особи ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тобто, ухвала слідчого судді переглядається лише щодо арешту автомобіля.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

На думку колегії суддів, приймаючи рішення про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у повній мірі врахував положення ст. ст. 170-173 КПК України.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У контексті ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Знаряддя вчинення кримінального правопорушення - це ті предмети, які використовує злочинець при вчиненні злочину, за допомогою яких вчиняється злочинне діяння.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_9 , достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за кордон на період дії воєнного стану та переслідуючи корисливі мотиви, організували незаконне переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України з міста Кам`янця-Подільського Хмельницької області до Республіки Румунія поза встановленими пунктами пропуску шляхом сприяння вчиненню таких дій порадами та вказівками.

24 вересня 2025 року слідчим відділом Кам`янець Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000036 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02 жовтня 2025 року ОСОБА_8 разом з іншими особами, рухаючись на автомобілі «Hyundai» моделі «Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , перевозили у його салоні чоловіка, якого мали незаконно переправити через кордон, та прямували з м. Дунаївці (де його забрали) до кордону. Однак, у м. Кам`янець - Подільський були зупинені працівниками поліції.

Цього ж дня, 02 жовтня 2025 року, слідчим ВРЗСТ СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області проведено обшук даного автомобіля та його вилучено.

Постановою начальника ВРЗЗС СВ Кам`янець Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області від 02 жовтня 2025 року автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки на ньому перевозили особу, яке незаконно мали переправити через кордон, тобто він є знаряддям вчинення злочину.

Подане до суду першої інстанції клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що зазначені у клопотанні речі, в тому числі автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000036. З метою запобігання можливості їх приховування, знищення, відчуження, на майно слід накласти арешт.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши, що слідство знаходиться на початковому етапі, наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на автомобіль, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, запобігання можливості їх знищення та відчуження, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на майно.

З таким висновком слідчого судді погоджується колегія суддів.

Посилання апелянта ОСОБА_7 на те, що він не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя незаконно наклав арешт на його автомобіль, на увагу суду не заслуговує, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути застосований до майна будь-якої фізичної або юридичної особи, і не має значення, чи є такі особи взагалі учасниками конкретного кримінального провадження.

Для накладення арешту на майно необхідно дві умови: 1) наявність того, щоб таке майно було речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, тобто було матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або ж це має бути предмет, що був об`єктом кримінально протиправних дій чи гроші, цінності та інші речі, набуті кримінальним шляхом; 2) наявність постанови слідчого про визнання такого майна речовим доказом. Тільки при наявності цих умов сторона обвинувачення може звертатися до суду із клопотанням про арешт майна.

Питання накладення арешту на майно третьої особи вирішується відповідно до ст. 64? КПК України. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені КПК України для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Така фізична/юридична особа можуть не мати ніякого процесуального статусу у рамках кримінального провадження, проте на її майно може бути накладено арешт. Йдеться про осіб, які є учасниками кримінального провадження, а також осіб, які не мають процесуального статусу такого учасника та володіють матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення тощо.

Автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , використовувався під час перевезення особи для незаконного перетину кордону, тобто за його допомогою було вчинено кримінальне правопорушення. Таким чином, він є знаряддям вчинення злочину, відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Постановою від 02 жовтня 2025 року його визнано речовим доказом.

Отже, сторона обвинувачення, дотримавшись зазначених умов, правильно звернулась із клопотанням про накладення арешту на автомобіль, яке суд обгрунтовано задовольнив.

Твердження про те, що клопотання про накладення арешту на автомобіль задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КК України, апеляційний суд до уваги не бере.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається зі змісту клопотання, автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000036, оскільки є знаряддям вчинення злочину. З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб. До клопотання додано копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , з якої вбачається, що його власником є ОСОБА_7 , а також додано інші документи.

Отже, клопотання слідчого про накладення арешту на майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КК України, містить усі необхідні відомості, а тому суд обґрунтовано його розглянув та задовольнив.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про те, що він є особою з інвалідністю, ветераном війни, учасником ліквідації на Чорнобильській АЕС, має проблеми зі здоров`ям, автомобіль йому потрібен як засіб пересування, то такі на увагу суду не заслуговують, оскільки вказане не є беззаперечними підставами для відмови у накладені арешту на автомобіль.

Враховуючи, вищевикладені обставини, зокрема те, що автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , є знаряддям вчинення злочину, оскільки ним здійснювали перевезення особи, яку мали намір незаконно переправити через державний кордон України, слідчий суддя обґрунтовано наклав на нього арешт.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що на даній стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів уважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 вересня 2025 року за № 000036 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3