Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8872/25
Номер провадження 1-кс/711/2199/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, з повною загальною середньою освітою, який є особою з інвалідністю другої групи, одруженого, пенсіонера, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим у кримінальному провадженні №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 в період часу з серпня 2014 року по березень 2023 року, перебуваючи в місті Умань, в межах земельної ділянки розташованої в м. Умань по вул. Захисників України (Комарова) здійснив незаконне, самовільне будівництво 8 (восьми) капітальних будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, чим завдав значної шкоди Уманській територіальній громаді в особі Уманської міської ради за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений слідством час, однак не пізніше 26.08.2014, ОСОБА_5 , всупереч вимог та норм Земельного кодексу України та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розпочав будівництво комплексу будівель та споруд на земельній ділянці, що розташована по вул. Захисників України (Комарова) в м. Умань.

У подальшому в період часу з 26.08.2014 по 08.03.2023 ОСОБА_5 незаконно здійснив самовільне будівництво 8 (восьми) будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що вищевказані будівлі збудовані в порушення вимог та норм чинного законодавства, без оформлення дозвільної документації на виконання будівельних робіт та отримання прав на користування чи володіння земельною ділянкою, продовжуючи свій злочинний умисел, з метою приховування вчиненого кримінального правопорушення, звернувся до Уманської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,2 га, що розташована за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Комарова 9а, для будівництва закладів громадського харчування, достовірно знаючи про наявність самовільно збудованих будівель.

У подальшому, Уманською міською радою після розроблення технічної документації із землеустрою 06.01.2023 проведено земельні торги, щодо продажу земельної ділянки комунальної форми власності, місце розташування Черкаська область, м. Умань, вул. Комарова, 9, кадастровий номер :02:002:0491, площа 0,2000 га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

Так, ОСОБА_5 продовжуючи створювати умови для приховування вчиненого ним кримінального правопорушення, з метою отримання законного права на користування земельною ділянкою, на якій здійснено самовільне будівництво, залучив свою дружину ОСОБА_7 та дочку ОСОБА_8 до участі в земельних торгах.

За результатами проведених земельних торгів відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки із земель комунальної власності земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0491 продано за 2 200 001 (два мільйони двісті тисяч одну) гривню 00 (нуль) копійок та розділено на 3 (три) земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0514, :02:002:0515 та :02:002:0516.

Після чого, ОСОБА_5 , з метою здійснення купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:0515 та :02:002:0516, достовірно знаючи, що самовільно збудовані будівлі розташовані в межах вказаних земельних ділянок, залучив свою доньку ОСОБА_8 для придбання нею земельної ділянки з кадастровими номерами :02:002:0516.

У подальшому, 08.03.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем діяльності приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: м. Умань, вул. Європейська, 52, уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровими номерами :02:002:0515 за ціною 607 000,00, який цього ж дня було зареєстровано в реєстрі за № 614.

Також, ОСОБА_8 , виконуючи вказівку ОСОБА_5 , 08.03.2023, перебуваючи за місцем діяльності приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: м. Умань, вул. Європейська, 52, уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровими номерами :02:002:0516 за ціною 1 393 500,00, який цього ж дня було зареєстровано в реєстрі за № 612.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 35/23 від 05.05.2023 встановлено, що в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:0515 та :02:002:0516 наявні наступні будівлі:

-триповерхова, окремо розташована, Г-подібна в плані будівля, невідомого функціонального призначення, зовнішніми розмірами 10,10 х 15,85 м.;

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані будівля, невідомого функціонального призначення, зовнішніми розмірами 4,36 х 4,63 м.;

-одноповерхова, окремо розташована прямокутна в плані господарська будівля для зберігання садового інвентаря, зовнішніми розмірами 5,80 х 5,85 м.;

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані будівля погрібу, зовнішніми розмірами 3,90 х 6,72 м.;

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані альтанка, зовнішніми розмірами 3,25 х 3,33 м.;

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані альтанка, зовнішніми розмірами 4,74 х 4,96 м.;

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані альтанка, зовнішніми розмірами 4,48 х 4,53 м.;

-одноповерхова, окремо розташована, прямокутна в плані альтанка, зовнішніми розмірами 4,48 х 4,50 м., які за своїми об`ємно-планувальними особливостями та конструктивними характеристиками не підпадають під визначення тимчасових споруд, а відносяться до капітальних будівель та являються об`єктами нерухомого майна, переміщення яких в просторі є неможливим без знецінення та зміни призначення.

ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на приховання факту самовільного будівництва, достовірно знаючи, що вказані капітальні будівлі збудовані на самовільно зайнятій земельній ділянці, 04.05.2023 звернувся до управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради із заявою про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

У подальшому, 02.08.2023 ОСОБА_5 , достовірно знаючи про здійснене останнім самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка на момент звернення вже належала останньому на праві приватної власності, повторно звернувся до управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради із заявою про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Однак, за результатами розгляду вищевказаних заяв управлінням містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради прийнято рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що земельна ділянка не перебуває у його власності та/чи користуванні, будучи обізнаним про порядок оформлення дозвільної документації на будівництво будівель та споруд, в період часу з 26.08.2014 року по 08.03.2023 рік здійснив самовільне будівництво 8 (восьми) будівель, які за своїми об`ємно-планувальними особливостями та конструктивними характеристиками не підпадають під визначення тимчасових споруд, а відносяться до капітальних будівель та являються об`єктами нерухомого майна, переміщення яких в просторі є неможливим без знецінення та зміни призначення, чим завдав значної шкоди Уманській територіальній громаді в особі Уманської міської ради на суму 2 000 500,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме здійснив самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000038 від 28.01.2023 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- заявою (клопотанням) № 2873 від 25.04.2021;

- листом Уманської міської ради № 01/01-20/4203 від 17.05.2023;

- листом Уманської міської ради № 01/01-20/4310 від 23.05.2023;

- листом Уманської міської ради № 01/01-03/523 від 18.01.2024;

- висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 35/23 від 05.05.2023;

- інформацією з детальних планів території;

- матеріалами космічного знімання наданих листом № 2649-4-04.1-2024 від 08.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1-5 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Обставини які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що останній може ухилитись від явки до органів досудового розслідування, шляхом виїзду в окремі регіони країни, а також шляхом виїзду за межі країни.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, що відноситься до нетяжкого злочину, так як санкція передбачає покарання у вигляді штрафу до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив нетяжкий злочин, однак може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення покарання, виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, тому слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовільнити, посилаючись на обставини викладені в ньому та додані до нього докази. Додатково прокурор вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України. Додатково вказав, що в даному випадку існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки усвідомлюючи тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному в разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, останній може переховуватись від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував наявність зазначеного прокурором ризику можливого переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю належними доказами. Просив врахувати, що ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання, за час досудового розслідування не переховувався та не намагався перешкоджати слідству, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Також зазначив, що на даний час його підзахисним отримано всі дозволи та у передбаченому законом порядку узаконено будівлі. Однак враховуючи, що даний вид запобіжного заходу є найменш обтяжливим, поклався на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194КПК України).

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

24.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме у самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, чим завдано значної шкоди її законному власнику, за яке передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний наглядо на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк та яке, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, в тому числі: заявою (клопотанням) № 2873 від 25.04.2021; листом Уманської міської ради № 01/01-20/4203 від 17.05.2023; листом Уманської міської ради № 01/01-20/4310 від 23.05.2023; листом Уманської міської ради № 01/01-03/523 від 18.01.2024; висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 35/23 від 05.05.2023; інформацією з детальних планів території; матеріалами космічного знімання наданих листом № 2649-4-04.1-2024 від 08.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України є обґрунтованою.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Розглядаючи питання наявності ризика, на який посилалась сторона обвинувачення у клопотанні та позицію захисту щодо його недоведеності, слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Проте, досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, оцінюючи пояснення прокурора, беручи до уваги заперечення сторони захисту та відомості, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що ні слідчим у поданому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні, зазначений ризик, не було доведено, як певними доказами, так і фактичними даними.

Обґрунтовуючи існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду прокурор посилався на усвідомлення підозрюваним ступені тяжкості кримінального правопорушення.

Однак, на думку слідчого судді оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна. (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

В судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки (одружений, має постійне місце проживання), вперше притягується до кримінальної відповідальності, протягом здійснення досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке було внесено до ЄРДР 28.01.2023 місце проживання не змінював, від явки до органів досудового розслідування не ухилявся, що не заперечувалось і стороною обвинувачення в судовому засідання. При цьому, слідчий суддя звертає увагу й на ту обставину, що відповідно до відомостей, зазначених у повідомленні про підозру, дії ОСОБА_5 , що охоплюються диспозицією ч. 3 ст. 197-1 КК України, були вчинені в період часу з серпня 2014 по березень 2023 років, на даний час порушення усунуто та згідно чинного законодавства підозрюваним отримано всі дозвільні документи та оформлено право власності на здійсненні самовільні будівництва.

Зазначене свідчить про неспроможність доводів прокурора щодо наявності ризику втечі, а отже, враховуючи вищенаведене, слідчим суддею існування такого ризику не встановлено.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у поданому клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявності достатніх підстав вважати, що існує хоч один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказував слідчий та прокурор у клопотанні.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відсутні, але, зважаючи на те, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України буде достатнім зобов`язання підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 28.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Отже, у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим у кримінальному провадженні №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим у кримінальному провадженні №0000038 від 28.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України відмовити.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрюваного - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Копію даної ухвали вручити слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору, - для відому та виконання, а також направити підозрюваному та його захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді..

Слідчий суддя: ОСОБА_1