Справа № 369/8555/25
Провадження № 1-кп/369/1793/25
В И Р О К

іменем України

24.11.25 року м. Київ

Києво-Святошинського районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвокатки ОСОБА_5

захисниці ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000253 від 11.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Ясне Ковельського району Волинської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка має середньо-спеціальну освіту, заміжня, працює помічницею в ДНЗ «Водограй» с. Ходосівка, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

24.02.2022 року у зв`язку з військової агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указами Президента України.

В умовах воєнного стану ОСОБА_9 11.03.2025 року не пізніше 14 години (точного часу не встановлено) з дозволу ОСОБА_4 перебувала у домоволодінні по АДРЕСА_2 , де на замовлення ОСОБА_4 прибирала, під час прибирання приміщення санвузла в тумбі виявила грошові заощадження, які вирішила вкрасти, тому, розуміючи, що в будинку вона одна та за її діями ніхто не спостерігає, забрала з тумби 1400 (одну тисячу чотириста) Євро та 1600 (одну тисячу шістсот) доларів США.

В подальшому, 01.04.2025 року не пізніше 14 години (точного часу не встановлено) при прибиранні на замовлення ОСОБА_4 будинку з тієї ж тумби санвузла взяла ще 600 (шістсот) євро та 600 (шістсот) доларів США.

З місце вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зникла, викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди у загальному розмірі (відповідно до офіційного курсу НБУ) 178676 (сто сімдесят вісім тисяч шістсот сімдесят шість) грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала, підтвердила обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказала, що спокусилась великою сумою грошей, тому вкрала гроші під час прибирання будинку, гроші витратили на свою родину, намагалась відшкодувати потерпілій завдану шкоду, але цього не зробила, оскільки тітка та матір, на фінансову підтримку яких вона розраховувала, від неї відвернулись, зарплати помічника вихователя їй не вистачає, чоловік мобілізувався, вона залишилась сама з дитиною. Визнала, що обманювала щодо відтермінування відшкодування, думала, що в такий спосіб виграє час. У вчиненому щиро розкаялась, просила не позбавляти її волі.

Потерпіла ОСОБА_11 суду повідомила, що вона довіряла ОСОБА_7 , яка допомагала з прибиранням будинку, проте цинічний вчинок обвинуваченої її обурює, так само вона ображена обманом ОСОБА_7 з приводу добровільного повернення коштів. Тому потерпіла звернулась з позовом про відшкодування 178676 грн завданої кримінальним правопорушенням шкоди, а також вважала, що обвинувачена заслуговує на реальне відбуття покарання.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченої, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено з допитом обвинуваченої і потерпілої, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої.

Тому, оцінивши всі обставини у кримінальному провадженні, суд робить висновок, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні доведена, тому кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Оскільки дії ОСОБА_7 були охоплені єдиним умислом, підстави для кваліфікації діяння, вчиненого 01.04.2025 року, за ознакою повторності відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України відносяться до тяжких злочинів, обвинувачена не перебуває на спеціальних обліках, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, заміжня, на її утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченою своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, враховуючи щире каяття обвинуваченої, її молодий вік та ставлення до вчиненого, перебування на утриманні малолітньої дитини та відсутність попередніх судимостей, суд робить висновок, що ОСОБА_7 заслуговує на покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, оскільки переконаний, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства в умовах контролю її поведінки уповноваженим органом з питань пробації, що також дасть ОСОБА_7 можливість відшкодувати завдану потерпілій шкоду.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов суд задовольняє, оскільки позовні вимоги доведені під час судового провадження, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 128, 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язок, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована в с. Ясне Ковельського району Волинської області, проживає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає в АДРЕСА_3 (сто сімдесят вісім тисяч шістсот сімдесят шість) грн завданої майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_14