Дата документу 10.09.2025 Справа № 331/4777/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/4777/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/796/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 10 вересня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню-технічну освіту, не працює, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 59 діб у межах строку досудового розслідування, тобто до 17 жовтня 2025 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою і невмотивованою.

На думку захисника, виникає сумнів щодо обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_6 , оскільки наявність у потерпілого тяжкого тілесного ушкодження не підтверджується допустимими та належними доказами, а є лише припущенням. В матеріалах провадження відсутній будь-які висновки або думки судово-медичного експерта стосовно тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень. Лікарська довідка, на яку послався слідчий суддя, не є належним нормативним актом для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень в кримінальному провадженні.

Вважає, що ризики щодо ОСОБА_6 є недоведеними, слідчий суддя формально їх перелічив в оскаржуваній ухвалі, не зазначивши в чому конкретно вони полягають та чим підтверджуються.

Повідомляє, що підозрюваний ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має місце проживання, яке винаймає, заробляє на своє проживання постійними підробітками, хоча офіційно не працевлаштований. Після останнього вироку від 12 січня 2022 року, до теперішнього часу кримінальних правопорушень не скоював. Зазначена судимість була погашена у встановленому законом порядку.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров`я, страждає на ряд серйозних захворювань.

Зауважує, що органом досудового розслідування не доведено, а судом не обґрунтовано, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, на які послався слідчий суддя.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 серпня 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 разом із малознайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у сквері «Піонерів», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Поштова, буд.27, де між ними виник словесний конфліктна ґрунті неприязних відносин, в результаті чого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 , знаходячись у вищевказаному сквері «Піонерів», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, дістав із нагрудного кармана сорочки, в яку був одягнутий ніж та тримаючи його в правій руці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_10 , який сидів на лавочці навпроти та наніс йому один удар ножем в область черевної порожнини, чим спричинив потерпілому відповідно до лікарської довідки КНП «МЛЕ ШМД» ЗОР:

- колото-різану рану передньої черевної стінки, проникаюча в черевну порожнину.

Після чого, ОСОБА_6 з місця події зник.

Враховуючи викладене, 18 серпня 2025 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

19 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу у межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.121 КК України, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: відомостями з лікарської довідки КНП «МЛЕШМД» ЗОР, де зазначено діагноз ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: колото-різана рана передньої черевної стінки, проникаюча в черевну порожнину;згідно з затвердженим наказом №370 від 04 липня 2007 року, за ступенем тяжкості дана травма є тяжка; відомостями з протоколу огляду місця 18 серпня 2025 року з 17:30 до 17:59, а саме ділянки місцевості, що розміщена на території скверу «Піонерів» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27, в ході огляду було виявлено та вилучено: змив та контроль до нього з лівої частини сидіння (лавочки), змив та контроль до нього з ручки лавочки; відомостями з протоколу огляду місця події 18 серпня 2025 року з 18:55 по 19:57 в приміщенні відділення приймального покою КНП «МЛЕ ШМД» ЗМР за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, в ході якого було виявлено та вилучено: кофта з довгим рукавом темно-червоного кольору з нашаруванням РБК, штани темно-червоного кольору; відомості з протоколу огляду місця події 18 серпня 2025 року з 20:33 по 20:55 в травматичному відділенні КНП «МЛЕ ШМД» ЗМР за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80, в ході якого було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на ніж; відомостями з протоколу затримання особи, затриманої у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України проведено обшук затриманої особи ОСОБА_6 . В ході особистого обшуку виявлено та вилучено: сорочка, панама чорного кольору; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_11 , показаннями потерпілого ОСОБА_10 ; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого, та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою. Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і вмотивованість наведеного висновку слідчого судді під час апеляційного розгляду не встановлено.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що наявність у потерпілого тяжкого тілесного ушкодження є припущенням, оскільки не підтверджується допустимими і належними доказами; лікарська довідка, на яку послався слідчий суддя, не є належним нормативним актом для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень в кримінальному провадженні, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

В свою чергу, при апеляційному розгляді встановлено, що судова медична експертиза щодо потерпілого на час звернення слідчого з вищевказаним клопотанням ще не була проведена з огляду на начальну стадію кримінального провадження, що не спростовує обґрунтованості поданого клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на строк п`яти до восьми років.

Органом досудового розслідування вживалися заходи, що розшуку ОСОБА_6 , оскільки останній покинув місце вчинення кримінального правопорушення і певний час переховувався.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме: вчинення у період воєнного стану тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, яка є пенсіонером, який було вчинено у стані змішаного сп`яніння (алкоголь, метадон) із застосуванням насильства, що свідчить про підвищений ступінь небезпечності підозрюваного.

Звернув увагу слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі і на те, що підозрюваний раніше неодноразово засуджувався за скоєння корисливих злочинів, наразі не працевлаштований, не має стабільного легального доходу, є наркозалежною особою, перебуває на замісній терапії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що свідки у цьому провадженні є безпосередніми очевидцями події.

Отже, ризик впливу на останніх з боку підозрюваного на думку колегії суддів є високим.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

З приводу доводів сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а судом не обґрунтовано, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, на які послався слідчий суддя, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вирішувалась питання про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а також можливість визначення альтернативного запобіжного заходу.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного інших окрім тримання під вартою запобіжних заходів.

Доводи сторони захисту про протилежне, на думку колегії суддів, не є переконливими з огляду на фактичні обставини провадження, встановлені ризики, відомості про особу підозрюваного.

Окрім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки, виходячи з наявних матеріалів провадження, кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ті, що заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Твердження сторони захисту в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.

Доводи сторони захисту про те, що не має наміри переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має місце проживання, яке винаймає, заробляє на своє проживання постійними підробітками, хоча офіційно не працевлаштований; після останнього вироку від 12 січня 2022 року, до теперішнього часу кримінальних правопорушень не скоював, ця судимість була погашена у встановленому законом порядку, на думку колегії суддів, самі по собі правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки не зменшують встановлених ризиків.

В свою чергу, ризики, вказані вище, які на думку колегії суддів, є високими, не дають підстав для висновку про можливість застосування щодо підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Разом з цим, після повідомлення захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я, і низку тяжких хвороб, та підозрюваний підтвердив у судовому засіданні зазначені захисником обставини вказавши, що у нього дійсно проблеми зі здоров`ям, він і потребує відповідного лікування, колегія суддів, в порядку ст.206 КПК України, з метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваного, постановила ухвалу, якою доручила начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 (за його згодою) та за потреби забезпечити належне лікування останнього.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника та ті, що наведені самим підозрюваним під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Як убачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18 серпня 2025 року, ОСОБА_6 було фактично затримано 18 серпня 2025 року, а тому останній день 60-денного строку припадає на 16 жовтня 2025 року, замість 17 жовтня 2025 року, як про це помилково зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, вказана ухвала в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст.ст.407-409 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 59 діб у межах строку досудового розслідування, тобто до 17 жовтня 2025 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу, змінити в частині строку дії ухвали, встановивши цей строк до 16 жовтня 2025 року включно.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4