Справа № 498/1894/25
Провадження № 1-кп/517/12/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року с-ще Захарівка Одеської області

Захарівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про зупинення кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 26.05.2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

встановив:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 30 жовтня 2025 року прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000399 від 26.05.2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. Вказане кримінальне провадження перебуває на стадії початку судового розгляду.

Захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про зупинення кримінального провадження, посилаючись на те, що обвинувачений проходить військову службу у Збройних Силах України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, тому не має можливості у зв`язку із виконанням своїх обов`язків за місцем несення служби повноцінно реалізувати свої права, передбачені процесуальним законодавством.

В судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання та зазначив, що обвинувачений проходить військову службау за мобілізацією та не має можливості прибувати у судові засідання. Наполягав на зупинені кримінального провадження з підстав викладених у клопотанні, просив врахувати додану довідку за Формою 5, з якої вбачається що на теперішній час солдат ОСОБА_5 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Обвинувавчений підтримав клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що будь-яких доказів з приводу виконання обов`язків щодо здійснення безпосередньо обвинуваченим бойових дій чи перебування в зоні бойових дій суду не надано, а тому немає жодних підстав зупиняти кримінальне провадження та просила відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Законний представник неповнолітнього потерпілого вважав за необхідне задовольнити клопотання про зупинення провадження.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, які стосуються питання заявленого клопотання, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про зупинення кримінального провадження з наступних підстав.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 за № 5/6267 від 03.11.2025 року обвинувачений ОСОБА_5 перебуває на військовій сліжбі за мобілізацією.

Згідно ч.1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Зупинення судового провадження у справі є тимчасовою перервою у здійсненні провадження судом, що викликана однією із визначених у ст. 335 КПК України обставин, після усунення якої судове провадження продовжується. Тобто рішення про зупинення судового провадження не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а лише відтерміновує його в часі (ухвала Верховного Суду від 01.01.2023 року №991/4509/22, провадження №51-4269ск22).

Якщо положення ч.1 ст.335КПК України сприймати як такі, що безальтернативно вимагають зупинення судового провадження у випадку призову за мобілізацією обвинуваченого, то можна дійти висновку, що законодавець не врахував засади кримінального провадження при формулюванні відповідних положень. Однак ч.3 ст.7 КПК України вказує, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Конструкція ст. 335 КПК України дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження. Наприклад, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд може прийняти рішення щодо приводу обвинуваченого (ст.140 КПК України), накладення на нього грошового стягнення (ст.139 КПК України) або ж звернення застави у дохід держави (ст.182 КПК України). Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у тих випадках, коли ця хвороба виключає його участь у судовому провадженні. Ці висновки щодо тлумачення положень ст. 335 КПК України забезпечують дотримання належної правової процедури та з урахуванням диференціації процесуальної форми дозволяють уникнути надмірного формалізму у правозастосуванні.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що положення ст. 335КПК України у частині зупинення судового провадження у зв`язку із мобілізацією не є імперативними.

На відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із мобілізацією обвинуваченого необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з 1) роду військ, 2) завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, 3) посади обвинуваченого тощо.

Згідно з приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч.1 ст.21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є, зокрема захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку є необхідним, в тому числі, задля захисту прав саме обвинуваченого, а збільшення судового розгляду в часі (зумовлене зупиненням), навпаки, може призвести до порушення прав, в тому числі і прав обвинуваченого ОСОБА_5 .

Будь-яких доказів того, що обвинувачений ОСОБА_5 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що передбачає його фактичне знаходження на лінії зіткнення та безпосередньої участі у бойових діях, внаслідок чого останній не може брати участь у судових засіданнях безпосередньо в приміщенні суду або в режимі відеоконференції, суду не надано.

Верховний Суд висловився про недостатність формального перебування у ЗСУ для зупинення провадження, у справі необхідно встановити, що військова частина, де проходить службу особа, переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. На це вказав Верховний Суд у своїй постанові від 13 березня 2025 року по справі 904/4027/22

З огляду на зазначені вище обставини, відсутні об`єктивні перешкоди для продовження судового провадження у цьому кримінальному провадженні, що виключає необхідність у його зупиненні.

Керуючись ст.ст. 2, 21, 28, 335, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про зупинення кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 26.05.2025 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: