ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/5763/25 (1-кс/643/1914/25) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1231/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: звернення застави в дохід держави
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника заставодавця ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 17 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та звернено заставу в дохід держави, змінено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001254 від 30 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України , -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 17 квітня 2025 року обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Після затримання підозрюваного, і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження останній має бути доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміни на більш м`який запобіжний захід.

Цією ж ухвалою звернуто в дохід держави та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України заставу в розмірі 750 000 гривень, внесену згідно ухвали ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.11.2024 у справі №643/12921/24 (провадження №1-кс/643/1519/24).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник заставодавця ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження та ухвалу слідчого судді в частині звернення застави в дохід держави скасувати та в цій частині призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо прийнятності апеляційної скарги, суддя-доповідач окрім іншого має з`ясувати, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов задля забезпечення принципу правової визначеності та єдності судової практики.

Статтею 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ст.307, 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до ст.309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

2. Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

3. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Приписами ст.309 КПК визначений виключний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, проте за ч.3 цієї статті інші ухвали слідчого судді, ніж зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Як убачається з матеріалів справи, представником заставодавця ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 ухвала слідчого судді оскаржується лише в частині звернення застави в дохід держави.

Однак апеляційне оскарження такої ухвали слідчого судді кримінальним процесуальним законом не передбачено, вона не входить до переліку рішень, визначених у ст.309 КПК чи інших статтях цього Кодексу, які містять пряму вказівку на можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді.

Крім того, вимогами ст. 182 КПК України також не передбачено оскарження ухвали про звернення застави в дохід держави.

Разом з цим, відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 8 ст. 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями пункту 2 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави, одночасно з огляду на положення ч.10 ст.182 КПК України, застосував до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Для вирішення питання про те, чи має особа право звертатись з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, необхідно враховувати, чи стосується оскаржувана ухвала прав, свобод, інших інтересів особи, яка звертається із апеляційною скаргою. У такому випадку слід керуватись положеннями ст. 393 КПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 393 КПК України визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу.

Однак, з системного аналізу положень глави 18 КПК України вбачається, що на стадії досудового розслідування питання, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу, вирішуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора, за участю підозрюваного, обвинуваченого, його захисника. За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя постановляє ухвалу, яку і можуть оскаржити вказані особи.

Таким чином, з огляду на положення наведених правових норм, законодавчо не визначено право заставодавця чи його представника оскаржити в апеляційному порядку постановлене слідчим суддею судове рішення про застосування запобіжного заходу у будь-якій його частині. А вказані кримінальним процесуальним законом негативні наслідки для заставодавця роз`яснюються останньому при застосуванні відповідного запобіжного заходу, а тому є очікуваними для нього.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження рішень суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю у разі обмеження чи порушення прав і законних інтересів осіб.

У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».

За таких обставин наявність визначених у кримінальному процесуальному законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

В даному випадку, обмеження на апеляційне оскарження, встановлені національним законодавством, мають розумну пропорційність та не порушують загальні права та свободи особи.

Таким чином, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки скарга подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Згідно ч.5 ст.399 КПК України, копія ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись п.2 ч.3 ст. 399 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника заставодавця ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 17 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 та звернено заставу в дохід держави, змінено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001254 від 30 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення

Суддя ОСОБА_2