КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/2379/22Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4521/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003813, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він умисно заподіяв ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження,небезпечне для життя в момент заподіяння.

За встановлених судом обставин ОСОБА_7 13.12.2021 приблизно о 22 год. перебував за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, 6, де в нього та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, до якого долучився ОСОБА_9 .

Під час конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла обопільна бійка. В ході бійки ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, цілеспрямовано наніс ножем туристичного призначення два удари в область живота, спричинивши ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок змінити, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування кримінального закону.

Як вважає захисник, судом не надано належної оцінки показанням потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив суду, що в ході сварки з обвинуваченим він першим почав наносити йому удари руками по голові, а потім повалив його на землю. В подальшому бійка продовжилась і коли ОСОБА_7 лежав на землі, а він, знаходячись зверху, наносив йому удари руками по голові, ОСОБА_7 наніс йому ножове поранення. Після цього бійка припинилась.

Крім цього, судом не взято до уваги, що в ході цієї бійки обвинуваченому ОСОБА_7 потерпілим ОСОБА_9 були завдані значні тілесні ушкодження.

За доводами захисника, такі дії обвинуваченого, з урахуванням протиправної поведінки потерпілого ОСОБА_9 , свідчать про перевищення ним меж необхідної оборони.

За результатами розгляду апеляційної скарги захисник просить оскаржуваний вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог та вважала рішення суду законним, обґрунтованим і вмотивованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції обґрунтував свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, наведеними у вироку доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що він того вечора відпочивав з компанією за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька 6. Частина компанії пішла в магазин. На місці залишився він, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який відійшов поговорити по телефону. Він виявив, що згубив свій телефон та почав його шукати. Коли він шукав телефон, на зустріч йшов ОСОБА_7 , у якого він запитав, чи не знаходив він його телефон. На це ОСОБА_7 відповів, що телефону не бачив. Через декілька хвилин почув крики ОСОБА_11 , яка знаходилась неподалік. Підійшовши до неї, помітив ОСОБА_7 , який лаявся. Після чогоміж ними почалась бійка. ОСОБА_7 опинився на землі, а він знаходився зверху на ньому. В цей момент відчув два удари ножем у живіт, після чого ОСОБА_12 підняв його та надав йому допомогу;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що відпочивала з друзями, з якими вживали алкоголь. В якийсь момент вона повернула голову та побачила, як ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_11 . Потім до них підбіг потерпілий ОСОБА_9 , який став заступатися за дівчину. Через деякий час ОСОБА_12 підхопив ОСОБА_9 на руки і поклав на поріг. На потерпілому бачила кров;

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що самого конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 він не бачив, оскільки в цей момент знаходився неподалік та говорив по телефону. Коли він підійшов до ОСОБА_9 , побачив на ньому кров. Після чого відніс потерпілого на сходи та намагався зупинити кровотечу. Через деякий час приїхала швидка медична допомога та поліція;

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що того вечора відпочивала з друзями біля ТЦ "НьюВей". Вона вирішила сходити до туалету та відійшла від компанії. В цей момент до неї підійшов ОСОБА_7 , який почав нецензурно лаятися та кидатися в бійку. До них підійшов ОСОБА_9 , який вирішив заступитися за неї. Почалась бійка. Першим вдарив ОСОБА_7 , а коли вони обидва були на землі, у ОСОБА_7 декілька раз смикнулася рука і ОСОБА_9 вигукнув «мені боляче», після чого він впав і вона побачила порізи на тілі потерпілого. Після чого вона викликала швидку медичну допомогу;

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що того вечора відпочив разом з друзями біля ТЦ «НьюВей», з якими розпивав алкогольні напої. Самої бійки він не бачив, а бачив лише те, як ОСОБА_12 ніс потерпілого на руках і поклав на сходи, а потім почав зупиняти кровотечу;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що того вечора йшов додому і бачив ОСОБА_7 , якого затримала поліція. Йому запропонували бути понятим та показали ніж. Потерпілого вже не було на місці, а у ОСОБА_7 під оком бачив синець;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що того вечора він разом з дружиною знаходився біля під`їзду. Через деякий час почув жіночий крик та підійшовши на місце події, побачив ОСОБА_7 , який лежав на землі, а в руці в нього був складний ніж. Він забрав ніж у обвинуваченого та утримував його за руки до приїзду поліції. Потім приїхала швидка допомога та поліція, яка затримала ОСОБА_7 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.12.2021 року;

- протоколом огляду місця події від 14.12.2021, з якого вбачається, що слідчий, в присутності двох понятих та за участю спеціаліста, провів огляд ділянки місцевості по вул. Тростянецька 6 в м. Києві. Під час огляду було виявлено та вилучено складний ніж, до якого прикріплені три ключа та два ключа від домофону. Поруч на відстані одного метра на асфальті виявлено плями бурого кольору, схожі на кров;

- висновком експерта №071-82-2021 про те, що при експертизі предметів одягу ОСОБА_9 , в який він був одягнений в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, було виявлено: на джемпері №1 спереду в нижній частині посередині - два голото-різаних пошкодження; на джемпері №2 спереду в нижній частині посередині - шість колото-різаних пошкодження, які при складанні матеріалу в потрійні складки, сходяться в дві групи по три пошкодження; на худі спереду в нижній частині посередині - два колото-різаних пошкодження; на куртці спереду в нижній частині посередині - два колото-різаних пошкодження. Комплекс колото-різаних пошкоджень утворився від двократної колюче-ріжучої дії одного односторонньо гострого плаского предметі, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, що у своїй конфігурації мав обушок «П»-подібного перерізу та гостре лезо, таким предметом міг бути клинок ножа розкладного, що представлений на експертизу;

- висновком експерта №042/1-15-2022, з якого вбачається, що дані наданої медичної документації на ім?я ОСОБА_9 , з урахування судово-медичного огляду від 12.01.2022, свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 13.12.2022 о 22:20, у нього виявлені тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота: рана на передній черевній стінці справа в мезогастральній ділянці на 3,5см від серединної лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, спереду-назад, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає черевну порожнину з ушкодженням пасма сальника, гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині крові); проникаюче колото-різане поранення живота: рана на передній черевній стінці зліва на рівні пупка на 3,7см від серединної лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, спереду-назад, по ходу якого ушкоджуються м?які тканини черевної стінки, проникає черевну порожнину, з явищами гемоперитонеуму(наявність в черевній порожнині крові). Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3/к "Правил", кожне з виявлених тілесних ушкоджень, відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок двох травматичних дій гострим(ми) предметом(ми), якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), за давністю можуть відповідати вказаному терміну. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів;

- протоколом слідчого експерименту від 02.02.2022 та доданого до нього відеозапису слідчої дії, з якого слідує, що за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час якого потерпілий на місці розповів про перебіг обставин та за допомогою статиста показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.

Оцінивши ці докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд не дотримався вимог кримінального процесуального закону та ухвалив судове рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винуватим у тому, що він за встановлених судом обставин умисно заподіяв ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, наряду з іншими, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. За приписами ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи наявні у кримінальному провадженні та дослідженні під час апеляційного розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості та достовірності, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у скоєнні умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони та кваліфікує вказані дії за ст.124 КК України, з огляду на наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 19.09.2022 у справі №149/916/17, особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. При цьому для вирішення питання про відсутність чи наявність стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання, а також перевірити наявність чи відсутність обставин, передбачених ч. 5 ст. 36 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади (ч.2 ст.36 КК України).

Згідно з ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Допитаний судом першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що повертаючись з магазину додому, помітив потерпілого, який йшов йому на зустріч, а дівчина стояла біля стовпа. Потерпілий сказав йому, що згубив телефон і став вивертати йому кишені. Він відштовхнув потерпілого і намагався пройти далі, проте потерпілий збив його з ніг та почав наносити йому удари по голові. При цьому він знаходився на землі в лежачому положенні, а потерпілий сидів зверху і наносив йому удари кулаками по обличчю. Від ударів він втратив свідомість, а коли прийшов до тями, помітив потерпілого, який лежав поруч. Як саме він спричинив потерпілому ножем тілесні ушкодження, не пам`ятає.

Просить врахувати, що як потерпілий, так і інші особи, які були в його компанії, перебували в нетверезому стані, агресивно поводилися і самі спровокували конфлікт.

В ході слідчого експерименту, проведеного 02.02.2022 за участі потерпілого ОСОБА_9 , останній розповів про обставин, за яких ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження. Також потерпілий повідомив, що він підійшов до ОСОБА_7 та в ході конфлікту, який виник через ОСОБА_11 , першим наніс йому удар рукою, повалив його на землю та перебуваючи зверху, наніс обвинуваченому три-чотири удари кулаком по голові, після чого відчув різкий біль в боку та ліг на землю. Згідно висновку судово-медичної експертизи №042/1-15-2022 у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді двох проникаючих колото-різаних поранень живота, які утворились внаслідок двох травматичних дій гострим(ми) предметом(ми), якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа).

Інших тілесних ушкоджень у потерпілого, в тому числі на обличчі, не виявлено.

Судово-медичне освідування обвинуваченого ОСОБА_7 не проводилось.

Проте, як засвідчив свідок ОСОБА_15 під час допиту в суді першої інстанції, який був залучений в якості понятого при затриманні ОСОБА_7 , на обличчі обвинуваченого він бачив сліди побиття, в тому числі синець під оком.

Таким чином, судом апеляційної інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 , перевірених під час слідчого експерименту за його участі, свідка ОСОБА_11 встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 за наведених у вироку обставин виник конфлікт, в ході якого потерпілий першим наніс ОСОБА_7 удар рукою в область голови, повалив його на землю та перебуваючи зверху, наніс обвинуваченому три-чотири удари кулаком по голові. Захищаючись від таких дій ОСОБА_9 , обвинувачений дістав з кишені ножа, який носив при собі, та наніс ним потерпілому два удари в область тулуба, спричинивши тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону» щоб установити наявність чи відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні врахувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Оцінюючи всі ці обставини, в сукупності з тими даними, що обвинувачений на місці події був один, а потерпілий перебував в компанії інших осіб, які знаходились в нетверезому стані, непередбачуваність для нього розвитку подій в подальшому, фізичні дані потерпілого, який є значно молодшим від обвинуваченого, а також враховуючи те, що ОСОБА_7 в ході бійки опинився на землі в лежачому положенні, а потерпілий сидів зверху та наносив йому удари руками по голові, колегія суддів вважає, що на той момент склалась ситуація, коли у обвинуваченого виникли підстави сприймати дії потерпілого, як загрозу для свого життя та здоров`я.

За таких обставин, в силу положень ст.36 КК України, він міг вчинити дії з метою свого захисту, шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що завдавши потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження з метою свого захисту шляхом нанесення удару ножем в область життєво-важливих органів, який не застосовував будь-якої зброї до нього, обвинувачений ОСОБА_7 цим самим завдав потерпілому ОСОБА_9 тяжкої шкоди, яка явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту, тобто перевищив межі необхідної оборони, що, відповідно до положень ч.3 ст.36 КК України тягне за собою кримінальну відповідальність за статтею 124 КК України.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд неправильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, оскільки за встановлених судом фактичних обставин дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ст.124 КК України, суд апеляційної інстанції, діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких, дані про особу винного, який раніше не судимий, не працює, є особою похилого віку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити за ст.124 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції даної норми, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

За обвинуваченням, визнаним судом апеляційної інстанції доведеним, ОСОБА_7 13 грудня 2021 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Санкцією ст.124 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до положень статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За наведених обставин, ОСОБА_7 відповідно до положень ч.5 ст.74 КК України підлягає звільненню від покарання, призначеного йому по ст.124 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Частиною 1 статті 126 КПК передбачено, що питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладеного в Постанові від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17 якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування кримінального провадження №0003813 по обвинувачуванню ОСОБА_7 , залучалися експерти для проведення судових експертиз, витрати на проведення яких склали 30374 грн.

Таким чином, витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність зміни правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченого, яке не погіршує його становище, вирок суду в цій частині підлягає зміні у відповідності до вимог пунктів 2, 3 частини 1 статті 408 КПК України. З цих підстав апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 411, 413, 414, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України, по які призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців.

Відповідно до положень ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного йому по ст.124 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 30 374 грн. віднести на рахунок держави.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

__________________ _________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4