Справа №203/8474/25
Провадження №1-кс/0203/5164/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні №0002398,

у с т а н о в и в:

1. 20 листопада 2025 року заявник через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10.10.2025 у кримінальному провадженні №0002398. Скаргу, зокрема, обґрунтовано тим, що заявник звернувся до слідчої з клопотанням про визнання його потерпілим, проте заявлене клопотання було безпідставно відхилене. Викладене стало підставою звернення заявника до суду зі скаргою, у якій він просив скасувати ухвалену слідчою постанову (а.с.а.с. 1, 2).

2. Заявник у судовому засіданні підтримав заявлену скаргу у повному обсязі.

3. Слідча до суду не з`явилася, надала матеріали кримінального провадження.

4. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

5. Судом встановлено, що від 03.10.2025 у провадженні СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0002398, відкрите за ініціативою заявника на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Дніпра від 16.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 384 Кримінального кодексу України.

6. Підставою відкриття провадження стала повідомлення заявника про завідомо неправдивий висновок експерта у кримінальному провадженні №201/1983/14-к, унаслідок яких заявника було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України. Заявник переконаний, що його дії необхідно було кваліфікувати за статтею 125 Кримінального кодексу України.

7. 8 жовтня 2025 року заявник звернувся до слідчої з клопотанням про визнання його потерпілим.

8. 10 жовтня 2025 року слідчим СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було ухвалено постанову про відмову заявникові у визнанні його потерпілим (а.с.а.с. 3, 4).

9. Відповідно до частини 1 статті 55 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

10. Згідно з частиною 3 статті 55 КПК потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

11. Як вбачається з частини 2 статті 55 КПК, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

12. Аналіз змісту приведених норм свідчить про те, що особа вважається потерпілою, коли кримінальне провадження відкрите за її заявою, і відносно такої особи було вчинене кримінальне правопорушення, внаслідок якого їй було заподіяно майнову або немайнову шкоду. При цьому для кваліфікації особи як потерпілого зазначені дві обставини мають існувати у сукупності (у випадку відкриття кримінального провадження за заявою особи).

13. З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження було відкрите за ініціативою заявника, який повідомив про завідомо неправдивий висновок експерта у кримінальному провадженні №201/1983/14-к, унаслідок яких його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України. Заявник переконаний, що його дії необхідно було кваліфікувати за статтею 125 Кримінального кодексу України.

14. Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2019, ухваленим у справі №201/1893/14-к, заявника дійсно було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України. Між тим, зміст вироку свідчить про те, що обвинувачений (заявник у цій справі) уклав з потерпілим угоду, за умовами якої визнав правильність кваліфікації його дій, а також викладені в обвинувальному висновку обставини кримінального правопорушення. Цим вироком обвинуваченого було засуджено до одного року позбавлення волі з іспитовим строк на один рік.

15. У цій справі заявник, незважаючи на укладення з потерпілим угоди та визнання вини, фактично вдався до переоцінки одного з доказів, здобутих у справі №201/1893/14-к (висновок експерта), по суті піддаючи сумніву правильність вироку, з яким він сам погодився.

16. Крім того, об`єктом посягання за частиною 1 статті 384 Кримінального кодексу України суспільні відносин, що забезпечують судовий процес. Саме на його порушення спрямовані завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста.

17. Викладене у поєднанні із зазначеним заявником переліком шкоди, що має явно абстрактний характер, виключає можливість надання йому статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

18. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заявленої у справі скарги.

19. Керуючись статтями 55, 56, 303 307, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні №0002398 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу проголошено 3 грудня 2025 року, о 1210.

Слідчий суддя ОСОБА_1