Справа №523/383/26
Провадження №1-кп/523/1167/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001748 від 20.10.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 19.10.2025 близько 13:15 год., він, керуючи технічно справним мотоциклом марки «BMW», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розміщувалася в якості пасажира на задньому сидінні вказаного мотоцикла, рухався у світлий час доби, при необмеженій видимості, по сухій проїзній частині вул. Семена Палія, з боку вул. Академіка Заболотного, в напрямку вул. Владислава Бувалкіна у м. Одесі, на якій організований двосторонній, з трьох смуг у кожному з напрямків, рух, що розділений зеленим газоном, у крайній лівій смузі свого напрямку руху, рухаючись у обраному напрямку та наближаючись до будинку № 123/3 по вул. Семена Палія у м. Одесі, водій ОСОБА_7 , діючи необережно, в порушення вимог п.п. 2.3 (6), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, під час виявлення небезпеки для руху, а саме пішоходів ОСОБА_8 і ОСОБА_4 , які в цей час перетинали проїзну частину вказаної вулиці у невстановленому для переходу місці, рухаючись з права на ліво по ходу руху вказаного мотоциклу, не вжив належних заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, хоча об`єктивно мав таку можливість, продовжив рух у обраному напрямку та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, забійної рани потиличної ділянки голови, закритої травми грудної клітки з перелом III-VI ребер ліворуч без зміщення уламків, закритого перелому нижньої третини лівої ліктьової кістки, закритого відривного перелому передньо-верхньої ості клубоподібної кістки, рваної рани нижньої третини латеральної поверхні лівого стегна, які згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, в той же час пасажир вказаного мотоциклу ОСОБА_5 , внаслідок зазначеної пригоди, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів остистих відростків тіл 3-го, 4-го, 5-го, 6-го грудних хребців без зміщення уламків, закритого перелому правої ключиці зі зміщенням уламків, які згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України: порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До початку судового засідання потерпілими на адресу суду подано заяву (клопотання) про закриття вищевказаного кримінального провадження, у зв`язку із примиренням сторін, а саме із зазначенням того, що потерпіла ОСОБА_5 та ОСОБА_4 примирилися з обвинуваченим ОСОБА_7 , завдані їм збитки повністю відшкодовані та будь-яких претензій матеріального та морального характеру вони до останнього не мають.

В судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотань потерпілих та відповідного звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності й закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, враховуючи надані учасниками письмові документи, роз`яснивши обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, з`ясувавши, що обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до приписів ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Далі, згідно із ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинив з необережності, є особою раніше не судимою та вперше притягається до кримінальної відповідальності, примирився із потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та відшкодував завдані ним збитки, що підтверджується відповідною заявою потерпілих, які наявні в матеріалах судової справи.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та яке вчинив з необережності, примирився з потерпілими та відшкодував завдані збитки, будучи обізнаним про право на звільнення від кримінальної відповідальності та підстави такого звільнення, не заперечував щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із його примиренням з потерпілими, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку із вищевикладеним, необхідно дійти висновку про достатність підстав для скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 23.10.2025 року.

Суд приймає до уваги, що запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався, тому скасуванню не підлягає.

Щодо процесуальних витрат у кримінальному проваджені, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту, витрати на проведення експертизи склали 8914грн, 5348,40грн, 5348,40 грн, 240,99 грн.

Згідно із ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закривається на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21) та постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 01.02.2024 у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).

Так враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів необхідно стягнути з останнього на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284-286, 288 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про закриття вищевказаного кримінального провадження, у зв`язку із примиренням сторін - задовольнити.

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про закриття вищевказаного кримінального провадження, у зв`язку із примиренням сторін - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001748 від 20.10.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі склали 8914грн, 5348,40грн, 5348,40грн, 240,99грн за проведення експертних досліджень, стягнути з ОСОБА_7 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: мотоцикл марки «BMW» - вважати повернутим за належністю, арешт накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 23.10.2025 року на вказані речі - скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1