ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 жовтня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна (ЄРДР № 0002317),

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника володільців майна ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0002317 від 31 серпня 2025 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_3 в інтересах володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Питання щодо оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані нормами чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування передбачений ст.309 КПК України. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не віднесена до ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування відповідно до вимог ст.309 КПК України.

Інші ухвали, які не передбачені ст.309 КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, але у виключних випадках, якщо вони прийняті всупереч завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України.

Такий висновок відповідає позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, висловленій в ухвалі від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), за якою відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто, рішення, постановлені в порядку ст.173 КПК України. При цьому, можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст.174 КПК України, зокрема, про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Положення ст.309 КПК України є чіткими, зрозумілими, не містять прогалин у правовому регулюванні, не потребують тлумачень у взаємозв`язку з іншими положеннями кримінального процесуального закону. Це відображено в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2024 року в справі № 712/191/23.

Більше того, ч.3 ст.309 КПК України, яка передбачає неможливість апеляційного оскарження інших ухвал слідчого судді (у тому числі ухвал про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні), перевірена Конституційним Судом України та визнана конституційною.

Таким чином в поданій апеляційній оскаржується ухвала слідчого судді про скасування арешту на майно, проте вказана ухвала, не входить до переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не входить до переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

На підставі наведеного і керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Волинського

апеляційного суду ОСОБА_2