Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2417/25
Номер провадження 1-кп/945/638/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2025 року за № 0000333 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який тимчасово не працює, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , у невстановлені під час досудового розслідування дату та час, але не пізніше 13.10.2025, перебуваючи на території домоволодіння, яким користується за адресою: АДРЕСА_2 , побачив вже дозрілі рослини роду коноплі, після чого діючи умисно, переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, відокремив листя із суцвіттям від стовбура, тим самим здійснив незаконне придбання канабісу, масою у перерахунку на висушену речовину вагою 671,059 грам, який почав незаконно зберігати у нежитловому будинку за вищевказаною адресою.

У подальшому, 13.10.2025 року в період часу з 09:31 по 11:58 годину працівниками поліції був проведении? санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено синтетичну куртку, на якій знаходилась рослинна речовина, яка є канабісом, та відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою в перерахунку на висушену речовину - 671,059 грам, які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_5 діючи умисно, незаконно, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якою на території України забороняється діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин без спеціального дозволу (ліцензії), маючи намір направлений на незаконне вирощування нарковмісних рослин з метою їх збору та використання для власних потреб, у невстановлені під час досудового розслідування дату та час, перебуваючи за адресою: Миколаі?вська область, Миколаі?вськии? раи?он, с. Козирка, вул. Молодіжна, 3, висадив насіння рослини конопель у заздалегідь підготовлений ґрунт в металевій ємності, тим самим вчинив незаконний посів рослин конопель, після чого став їх вирощувати і обробляти систематично поливав та прополював для їх кращого сходження, в результаті чого, ОСОБА_5 виростив 51 рослину роду конопель.

У подальшому, 13.10.2025 року у період часу з 09:31 по 11:58 години працівниками поліції був проведении? санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено в загальній? кількості 51 рослину роду конопель, які згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовини і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 року № 770 (із змінами від 16.08.2024 року) віднесено до Таблиці 1, списку №4 «Рослини, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для використання в навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, у виробництві наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів для подальшого застосування в медичній практиці».

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 310 КК України - незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят рослин та більше, а саме п`ятдесят одної рослини.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, між обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 та прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін. Вказана угода надана суду для розгляду одночасно з обвинувальним актом 31 жовтня 2025 року.

Відповідно до п. 2 угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість та зобов`язується беззаперечно визнати свою винуватість в інкримінованих кримінальних правопорушень в обсязі викладеному в обвинувальному акті.

Згідно із п. 3 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді до 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, суду надав покази, що повністю узгоджуються з фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Крім того ОСОБА_5 пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_4 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену з ОСОБА_5 , яка 30 жовтня 2025 року була підписана добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом установлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочину відповідно.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість за вказаних обставин в обвинувальному акті; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених статтями 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 слід враховувати ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину та тяжкого відповідно, обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, винний за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричній лікарні та в наркологічному диспансері не перебуває, раніше не судимий. Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України не встановлено. За таких обставин, суд враховує і думку прокурора про призначення покарання не пов`язаного з реальною ізоляцією від суспільства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів на суму 6 239 грн 80 коп., які підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000333 від 02.10.2025.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:

-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення судових експертиз в сумі 6 239 грн 80 коп., а саме за проведення:

-судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта N CE-19/115-25/17281-ЗПРАП) 2 228 гривень 50 копійок;

-судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта N CE-19/115-25/17282-НЗПРАП) 2 228 гривень 50 копійок;

-судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта N CE-19/115-25/17279-НЗПРАП) 1 782 гривень 80 копійок.

Речові докази: рослини роду коноплі в кількості 51 штук, які упаковані до паперового конверту; наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, що знаходиться у полімерному пакеті, упакований до спец пакету N WAR 1762599; наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, що знаходиться у картонній коробці, упакований до спец пакету N WAR 1762598 (номер журналу обліку 525, порядковий номер 88-25-25), які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_6

21.11.2025