справа № 208/2448/20
№ провадження 1-кп/208/62/25
ВИРОК

Іменем України

09 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000379 відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, освіта середня, не одружений, місце роботи «Чумацькі напівфабрикати», фасувальник, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

-15.04.2019 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, за ч.2 ст. 186, 75, 76 КК України, до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

-16.07.2024 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, за ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 358 ч.1 КК України, до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за майнові злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив аналогічні кримінальні правопорушення.

Приблизно о 23.30 годині 01.03.2020 року, ОСОБА_5 знаходився біля буд. №2 по вул. Ковалевича у м. Кам`янському, де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_8 , який йшов йому на зустріч тримаючи в руці сумку.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 діючи повторно, підійшов спереду до ОСОБА_10 , та під приводом отримання запальнички, зупинив останнього.

ОСОБА_10 , поставивши сумку на тротуар почав діставати з кишені запальничку, а ОСОБА_9 з метою придушення волі останнього до спротиву своїм протиправним діям, застосував до нього аерозольний балончик із невідомою речовиною, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я потерпілого, внаслідок чого той втратив можливість чинити опір.

Розуміючи, що у відношенні нього вчинюється кримінальне правопорушення, ОСОБА_10 почав тікати у бік пр. Свободи в м. Кам`янському, при цьому вказану сумку зі своїм майном залишив на тротуарі.

Переконавшись у тому, що в сумці потерпілого відсутнє майно яке має майнову цінність, ОСОБА_9 продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, діючи повторно, почав переслідувати ОСОБА_10 і приблизно о 02 годині 02.03.2020 року, наздогнав його навпроти будинку АДРЕСА_2 .

Діючи з метою придушення волі ОСОБА_10 до спротиву його протиправним діям, ОСОБА_9 двома руками обхватив потерпілого зі спини за тулуб, повалив на тротуар, та наніс останньому близько шести декілька ударів по тулубу та голові, таким чином знов застосував до того насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, діючи повторно, скориставшись тим, що внаслідок застосування до ОСОБА_10 насильства останній не міг чинити опір його протиправним діям, ОСОБА_9 рукою витяг з лівої бокової кишені штанів потерпілого мобільний телефон «Samsung A3», вартість якого становить 1 166,67 грн., та рукою дістав з задньої правої кишені штанів потерпілого гроші в сумі 900 доларів США, що еквівалентно 22 131 гривні.

Заволодівши майном ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, тобто отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим.

Умисні дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Крім того, приблизно о 00.05 годині 01.07.2021 року, ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку 37/16 по пр. Василя Стуса у м. Кам`янському, зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_4 , на шиї якої побачив золотий ланцюжок.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_9 підійшов ззаду до ОСОБА_11 , рукою схопив за ланцюжок, та різким рухом зірвав його з шиї потерпілої.

Заволодівши ланцюжком, виготовленим з золота 585 проби, вагою 13 грамів, вартістю 20 858,31 гривні, ОСОБА_9 утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, і отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном.

Зазначені умисні дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю. Пояснив суду, що з потерпілими раніше знайомий не був.

Пройшло багато часу, і він в усіх подробицях не пам`ятає події. Дійсно, як зазначено в обвинувальному акті, вночі 02.03.2020 року побив незнайомого на вулиці Республіканській, забрав мобільний телефон та гроші.

Вночі 01.07.2021 року, на проспекті Стуса зірвав з шиї жінки золотий ланцюжок та втік.

Заявлені цивільні позови визнає повністю.

Правова позиція Верховного Суду в рішенні від 09.12.2021 року у справі № 487/4245/18, полягає в тому, що: «Визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо, та всієї доказової бази у сукупності. Водночас регламентований ст. 62 Конституції України та закріплений у ст. 17 КПК України принцип презумпції невинуватості звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Якщо обвинувачений посилається на обставини, що свідчать про його невинуватість, то встановити або спростувати такі обставини повинна сторона обвинувачення. Показання обвинуваченого підлягають оцінці за тими ж правилами, що й усі докази, наявні у матеріалах кримінального провадження»

Фактично, зізнання особи у вчиненні злочину має низку правових наслідків для кримінального провадження і може впливати на його обсяг та вид процесуальних рішень, однак, намагання зробити кримінальний процес максимально оптимальним і спрощеним містить ризики втрати об`єктивності та обґрунтованості судового рішення.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні, суд вважає, що вона також встановлена в судовому засіданні та підтверджена наступними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні.

За епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 :

-витягом з ЄРДР від 02.03.2020 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 186 ч.2 КК України, з фабулою, що 02.03.2020 року до Кам`янського ВП надійшла заява від ОСОБА_8 по те ,що 02.03.2020 року приблизно о 00.10 год. знаходячись по вул. Республіканській у м. Кам`янське, невстановлена особа, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито заволоділа його майном (т.2 а.с. 1);

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 10);

-протоколом огляду місця події, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення злочину ділянці місцевості вулиця Республіканська будинок 29 у м. Кам`янському (т.2 а.с. 11-16);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_9 як чоловіка, який в ніч з 01.03.2020 на 02.03.2020 року, спочатку забризкав йому очі газовим балончиком та забрав сумку по АДРЕСА_2 , побив його та забрав мобільний телефон та гроші (т.2 а.с. 21-24);

-висновком судово-медичної експертизи № 229-Е від 03.03.2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені ушкодження у вигляді рани з садном, синців на обличчі, садна в ділянці лівої вилиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів. Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, експерт вважає, що давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному обстеженим (ніч 02.03.2020 року) (т.2 а.с. 27-28);

-показаннями свідка ОСОБА_12 який пояснив, що з обвинуваченим раніше мали дружні стосунки. Потерпілого по справі не знає.

На час подій він працював таксистом. 01.03.2020 року, близько об 23.00 годині, він знаходився біля клуба «Шансон», де до нього підійшов чоловік та запитав про розташування готелю. Він порадив піти в готель по вулиці Медичній. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_9 , і він поїхав та забрав його на вул. Республіканській. В подальшому, він відвіз ОСОБА_9 в район зупинки «Україна», та поїхав додому. Через деякий час, працівники поліції провели обшук його автомобіля, де знайшли велику спортивну сумку;

-протоколом обшуку від 03.03.2020 року відповідно до якого при обшуку автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено на передньому правому сидінні поліетиленовий пакет біло-рожевого кольору з надписом Prostor, в якому знаходяться: квитанція, виготовлена на аркуші паперу формату А4, викладена на польській мові на ім`я ОСОБА_13 , квиток на плацкарт викладений на польській мові, паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий Петриківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , квитанція № 52884, видана операційною касою №77 ТОВ «ДСД «Фінанс» м. Кам`янське, р. Свободи , 30 картка платника податків на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 № НОМЕР_4 , видана Кам`янською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області 19.08.1997, білет на потяг № 738 (Київ-Дніпро) на ім`я ОСОБА_14 на 23.02.2002 рік. Також на цьому самому видінні знаходиться сумка синтетична чорно-синього кольору, в якій знаходиться одежа чоловіча та предмети особистої гігієни. Також під час обшуку під коптом автомобіля виявлено ідентифікаційний код автомобілю SUPTF696DXW056028, зазначеними речовими доказами (т.2 а.с. 41-47);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 , впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 як свого знайомого, якого він возив на автомобілі по м. Кам`янському в ніч з 01.03.2020 на 02.03.2020 року (т.2 а.с. 70-73);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 03.04.2020 року за участю свідка ОСОБА_15 , відповідно до якого він надав пояснення, аналогічні його свідченням в судовому засіданні (т.2 а.с. 152-124);

-специфікацією до договору фінансового кредиту 16.83281/0 від 02.03.2020 року відповідно до якого ОСОБА_9 під заставу мобільного телефону Samsung-A300, IMEI НОМЕР_5 , отримав кошти в розмірі 500 грн. (т.2 а.с. 39-40);

-протоколом огляду телефону, Samsung-A300, IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , яким зафіксовані його індивідуальні ознаки, зазначеним речовим доказом (т.2 а.с. 31-32);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого він пояснив обстановку та обставини вчинення злочину, як вони викладені в обвинуваченні ОСОБА_9 (т.2 а.с. 112-121);

-висновком судово-медичної експертизи № 324-Е від 03.03.2020 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, за механізмом утворення, не суперечать механізму та взаємному розташуванню потерпілого та нападаючого, зазначеному в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілого (т.2 а.с. 123);

-результатами опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікаційного зв`язку, відповідно до якої на момент вчинення протиправних дій у відношення ОСОБА_8 , абонентський номер яким користувався ОСОБА_5 постійно перебував у районі вчинення кримінального правопорушення (т.2 а.с. 150)

За епізодом відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_11 :

-витягом з ЄРДР від 08.07.2021 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 186 ч.2 КК України, з фабулою, що 08.07.2021 року до Кам`янського ВП надійшла заява від ОСОБА_4 , яка пояснила, що 01.07.2021 року близько 00.05 год. на перехресті Василя Стуса та вул. Глагоєва у м. Кам`янському, невстановлений чоловік відкрито, шляхом ривку викрав у неї золотий ланцюжок (т. 4 а.с. 1);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 13);

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 яка пояснила суду, що вночі 01.07.2020 року, вона вийшла на проспект В. Стуса у м. Кам`янське проводжати гостей. Коли поверталась додому, незнайомий чоловік зірвав у неї з шиї ланцюжок та втік. Після чого звернулись до органів поліції з заявою про злочин, ланцюжок вона викупила з ломбарду. Гроші їй не відшкодовані. Обвинуваченого просить покарати на розсуд суду. Цивільний позов підтримує в повному обсязі;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала обвинуваченого ОСОБА_9 , як незнайомого чоловіка, який 01.07.2021 року, приблизно о 00.05 годині, на перехресті вул. Глаголєва та проспекту Василя Стуса зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок та втік (т.4 а.с. 40-44);

-протоколом огляду речового доказу ланцюжка, самостійно викупленого потерпілою з ломбарду, яким зафіксовані його індивідуальні ознаки (т.4 а.с. 32-34).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.08.2021 року за участю потерпілої ОСОБА_4 відповідно до якого вона пояснила обстановку та обставини вчинення злочину, надаючи пояснення, аналогічні її показанням в судовому засіданні (т.4 а.с. 45-51);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.08.2021 року за участю свідка ОСОБА_16 відповідно до якого вона пояснила, що вночі 01.07.2021 року, разом з знайомою ОСОБА_17 , знаходилась на перехресті вулиці Глаголєва та проспекту Стуса. Чекали на таксі для неї. Вона бачила, як до ОСОБА_18 підійшов чоловік та зірвавши у той з шиї золотий ланцюжок, втік у двори (т.4 а.с. 72-76);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_19 , відповідно до якого та впізнає обвинуваченого ОСОБА_5 , який 01.07.2021 року, приблизно о 00.05 годині, в районі перехрестя пр. Василя Стуса та вул. Глаголєва у м. Кам`янському, підійшов ззаду до незнайомої їй жінки, рукою зірвав у тої з шиї ланцюжок, після чого втік у двори по пр. Василя Стуса у м. Кам`янському (т.4 а.с. 79-84);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.08.2021 року з свідком ОСОБА_19 , відповідно до якого вона пояснила обстановку та обставини вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_18 (т.4 а.с. 85-90);

-специфікацією до договору про надання фінансового кредиту під заставу DP -6.72713/0 від 01.07.2021 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_9 отримав кошти в розмірі 11 300 грн. за заставлене майно: виріб із золота, ланцюжок 1 шт. проба 585 (т.4 а.с. 53-54);

-протоколом огляду оптичного носія інформації - оптичний диск із відеозаписом камер ПТ «ЛОМБАРД «ОНІКС» АНОХІН, ЯЦЕНКО», відповідно до якого чоловік натискає на кнопку виклику касира (12:23:57), після чого, дочекавшись касира, передає йому ланцюжок, виготовлений із жовтого металу (01:24:21)

Чоловік знімає з обличчя маску для того, щоб підтвердити свою особу (01:27:16), видно, що вказаним чоловіком є саме обвинувачений ОСОБА_9 . У подальшому працівник ломбарду передає ОСОБА_9 два екземпляра договору, які той підписує (01:31:46) та забирає один екземпляр собі (01:31:52)

Касир передає ОСОБА_9 гроші (01:32:18), при цьому останній знову знімає маску. ОСОБА_9 перераховує гроші (01:32:25) та виходить з приміщення ломбарду (01:32:34) (т.4 а.с. 55-56)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає повне визнання своєї вини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлені.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання обрання виду та міри покарання ОСОБА_9 , суд враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, який є раніше судимим, вину визнав, скарг за місцем мешкання на нього не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин які його обтяжують, принцип індивідуалізації покарання.

Санкція ч.2 ст. 186 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.

Міра покарання обвинуваченому Дорофеєву встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення та доводів сторони захисту, наведених норм кримінального законодавства.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з відбуттям покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу, і саме таке покарання є законним, справедливим та достатнім, для подальшого виправлення обвинуваченого і попередження вчиненням нового злочину.

15.04.2019 року ОСОБА_9 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, за ч.2 ст. 186, 75, 76 КК України, до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки.

01.03.2020 року, тобто в період строку випробування, ОСОБА_5 вчинив грабіж відносно ОСОБА_8 .

Відповідно до висновків викладених в Постанові ОП ККС від 25.06.2018 у справі № 511/37/16-к: у кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК України не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

Статтею 71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи наведені обставини, до покарання яке призначається судом за теперішнім вироком, суд частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року.

Окремо, 16.07.2024 року ОСОБА_9 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, за ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 358 ч.1 КК України, до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності. Вирок набрав законної сили.

Статтею 70 КК України встановлено:

1. При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

3. До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

4. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, остаточна міра покарання Дорофеєву визначається судом відповідно до ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного в порядку ст. 71 КК України за цим вироком, більш суворим покаранням за останнім у часі вироком від 16.07.2024 року.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди, судом встановлено наступне.

Стаття 1166 ЦК України, якою визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлює, що така шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_9 у заподіянні майнової шкоди, суд вважає, що матеріальна шкода в сумі 23 031 гривень заподіяна потерпілому ОСОБА_8 , матеріальна шкода в сумі 11 300 гривень заподіяна потерпілій ОСОБА_4 , належним чином обґрунтована та доведена, а тому цивільні позови підлягають повному задоволенню.

При прийнятті зазначеного рішення судом враховується повне визнання цивільних позовів обвинуваченим.

Доля речових доказів вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 71 ч. 1, 72 КК України, до призначеного покарання частково, у виді 1 місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського м. Дніпропетровська від 15.04.2019 року, призначивши ОСОБА_5 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за теперішнім вироком, більш суворим покаранням за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського райсуду м. Дніпропетровська від 16.07.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

В строк відбуття призначеного ОСОБА_5 покарання, зарахувати строк його перебування під вартою з 05.03.2020 року по 13.01.2021 року включно, з розрахунку передбаченого ч.5 ст. 72 КК України, згідно якого один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ч.7 ст. 72 КК України, в строк призначеного ОСОБА_5 покарання зарахувати строк його перебування на цілодобовому домашньому арешті з 13.01.2021 року по 10.03.2021 року включно, з розрахунку трьох днів такого арешту за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_5 покарання, рахувати з 16.06.2022 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 1 314,52 гривень.

Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь цивільного позивача ОСОБА_8 , в якості відшкодування заподіяної майнової шкоди 23 031 гривню, на користь цивільного позивача ОСОБА_4 , в якості відшкодування заподіяної майнової шкоди 11 300 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Samsung A3 2/16GB (SM-A300H)» IMEI № НОМЕР_7 від НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 знявши арешт з майна, залишити у власника;

-поліетиленовий пакет біло-рожевого кольору «Prostor», квитанція, виготовлена на аркуші паперу формату А4, викладена на польській мові на ім`я ОСОБА_13 , квиток на транспорт, викладений на польській мові, квитанція №52884, видана операційною касою №77 ТОВ "ДСД Фінанс" м. Кам`янське, пр. Свободи 30, білет на потяг Укрзалізниці №738, напрямок Київ-Дніпро на ім`я ОСОБА_20 на 23.02.2020, сумка синтетична чорно-синього кольору, в якій знаходиться одежа чоловіча та предмети особистої гігієни, знявши арешт з майна, залишити у власника;

-газовий аерозольний металевий балон чорного кольорі із написом «PEPPER KO FOG», знявши арешт, знищити;

-золотий ланцюжок, який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , знявши арешт з майна, залишити у власника.

В межах кримінального провадження, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1