Провадження № 1-кс/202/9227/2025
УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника-адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.11.2025 року про забезпечення безпеки особи, яка бере участь у кримінальному судочинстві у кримінальному провадженні № 0000417 від 21.04.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.11.2025 року про забезпечення безпеки особи, яка бере участь у кримінальному судочинстві у кримінальному провадженні № 0000417 від 21.04.2025 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова про застосування заходів безпеки відносно ОСОБА_5 є необґрунтованою та відсутні підстави для подальшого застосування вказаних заходів.

В судовому засіданні захисник вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував, вважаючи її необґрунтованою.

Дослідивши матеріали скарги та долучені в судовому засіданні матеріали, заслухавши думку захисника та слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000417 від 21.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.11.2025 відносно ОСОБА_5 застосовано заходи безпеки у вигляді окремого тримання в установах виконання покарань в межах зони діяльності Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

У відповідності до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Поняття забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві визначено ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», де зазначено, що забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, в тому числі у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Зокрема п. «в» ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» передбачено, що за наявності відповідних підстав право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, має, серед інших, підозрюваний у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» визначено, що Рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_5 є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», як особа, що була взята під захист, наділений правом подавати клопотання про скасування заходів безпеки.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Порядок здійснення заходів безпеки визначається цим Законом, іншими актами законодавства України.

Орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Так, відповідно до ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути:

а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича;

б) звернення керівника відповідного державного органу;

в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб;

г) отримання прохання Міжнародного кримінального суду про вжиття заходів забезпечення безпеки.

Згідно ч. 5 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» за наявності підстав для скасування заходів забезпечення безпеки органом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею, судом виноситься мотивована постанова чи ухвала про їх скасування, яка письмово доводиться до відома особи, зазначеної у статті 2 цього Закону.

Так, п.6 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні саме рішення, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Листом начальника державної установи "Дніпровська виправна колонія (№89)" ОСОБА_6 від 21.11.2025 року повідомлено, що виникла загроза життю і здоров`ю ОСОБА_5 у зв`язку з особистою неприязню зі сторони інших засуджених.

Тобто до підозрюваного ОСОБА_5 застосовані і на сьогоднішній день продовжують діяти заходи безпеки.

Водночас скарга адвоката ОСОБА_3 не містить обгрунтованих підстав неможливості подальшого окремого тримання в установах виконання покарань в межах зони діяльності Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України. Вказане не було встановлено і в ході судового розгляду скарги.

Відтак слідчий суддя критично ставиться до твердження про необґрунтованість постанови про застосування заходів безпеки, оскільки стороною захисту не надано обґрунтування тверджень про невідповідність постанови про застосування заходів безпеки вимогам закону.

В свою чергу постанова слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.11.2025 відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу та перевіривши надані в її обґрунтування докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, а в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про застосування заходів безпеки.

Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.11.2025 року про забезпечення безпеки особи, яка бере участь у кримінальному судочинстві у кримінальному провадженні № 0000417 від 21.04.2025 року, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 3, 7, 20, 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 27.11.2025 року про забезпечення безпеки особи, яка бере участь у кримінальному судочинстві у кримінальному провадженні № 0000417 від 21.04.2025 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 05.01.2026 року у зв`язку з перебуванням слідчого судді у щорічній відпустці.

Слідчий суддя ОСОБА_1