Справа № 641/4296/23
Провадження № 1-кп/642/208/25
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2025 року м.Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

сторін кримінального

провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 70001921 від 18.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2023 року в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова (нині Холодногірського )надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України.

В судових засіданнях ухвалами суду з матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 виділене в окремі кримінальні провадження та зупинені до звільнення обвинувачених з військової служби, але не пізніше завершення воєнного стану в Україні.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 25.08.2025 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися з Харківської області без дозволу суду.

Цією ж ухвалою суду було продовжено на 2 (два )місяці обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за місцем його проживання у період з 23-00 години до 06-00 години наступного дня, та покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме :

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу суду ;

В судовому засіданні процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні - прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 подав письмові клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладанням раніше визначених ухвалою суду від 15.11.2024 року обов`язків, а відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, мотивуючи їх наявністю існування ризиків, передбачених п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідністю забезпечення цілей, визначених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , а також захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження покладених судом на вищевказаних обвинувачених обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, заперечували, пославшись на те, що обвинувачені не порушують покладені на них судом обов`язки та продовження їх дії немає необхідності та просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора. При цьому ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного відносно нього, та змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання, пославшись на те, що його дружина нещодавно народила дитину. Крім того сторона захисту послалася на те, що клопотання прокурора необґрунтоване, всі обвинувачені мають бездоганну поведінку та не порушують обраний їм запобіжний захід та покладені судом обов`язки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 25.08.2025 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено на два місяці обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Цією ж ухвалою суду також було продовжено на 2 (два) місяці обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, які визначені ухвалою Холоднорірського районного суду м. Харкова, а саме: прибувати за викликом до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися з Харківської області без дозволу суду.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального проваджений матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального

правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, в тому числі його продовження, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Під час встановлення ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи таку поведінку обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 забіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби були враховані наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду. Про існування вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, у тому числі із застосуванням фізичного насильства, за які Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, тому знаходячись на волі, усвідомлюючи можливість отримання реального покарання у виді позбавлення волі на значний термін, ОСОБА_8 може переховуватись від слідства та суду.

Водночас прокурором доведено, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які не були допитані судом шляхом вмовляння, залякування чи іншим чином буде чинити тиск з метою схилити їх змінити свої покази на його користь, оскільки обвинуваченому відомі анкетні дані, місце роботи та місце мешкання потерпілих, свідків.

Станом на даний час у кримінальному провадженні, яке перебуває у провадженні суду, потерпілі, свідки по суті ще не допитані. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що ризик впливу на потерпілих, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду - безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та дослідження їх судом, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Наведені обставини свідчать, що станом на даний час не встановлено, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам.

При вирішенні клопотання суд також враховує, що перебуваючи під домашнім арештом в нічну пору доби ОСОБА_8 його умови не порушував.

Разом з тим, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд з урахуванням вищенаведених обставин вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Стороною захисту не було надано суду будь-яких нових обставин, що свідчать про відсутність встановлених ризиків, що раніше не розглядалися судом відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим суд зазначає про відсутність підстав для зміни ОСОБА_8 обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи наведене, з метою недопущення впливу на хід судового розгляду та виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, суд вбачає фактичні та правові підстави для продовження застосування запобіжного заходу.

Суд вважає, що запобіжний захід обраний обвинуваченому відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, надасть можливість запобігти перешкоджанню інтересам правосуддя.

З огляду на вищевикладене, враховуючи можливість призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК Ураїни, суд вважає за необхідне продовжити застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, оскільки такий запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Щодо продовження дії обов`язків, передбачених запобіжним заходом у вигляді застави обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , слід заначити наступне.

Відповідно до ст.176, 177, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 6 ст. 182 КПК).

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків має з`ясувати, крім обставин, зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують покладення на особу обов`язків, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про покладення відповідних обов`язків.

Як встановлено судом, під час судового розгляду даного кримінального провадження ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який у подальшому неодноразово продовжувався, востаннє 06.03.2024 Ленінським (наразі Холодногірським) районним судом м. Харкова строком до 03.05.2024 (включно), із визначенням розміру застави у сумі 454200 грн. В подальшому обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були звільнені з під варти у зв`язку із внесенням ними застави, та відповідно до ухвали суду від 06.03.2024 стосовно останніх розпочали діяти покладені на них обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, які востаннє ухвалою суду від 25.08.2025 продовжено на два місяці, а саме: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися з Харківської області без дозволу суду.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому суд враховує, що підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави було те, що вони обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, їх причетність до вказаних злочинів є вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу, раніше не судимі, мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації та проживання, що в сукупності свідчить про те, що вони можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні.

На даний час вказані ризики, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, продовжують існувати.

Водночас, при вирішенні даного клопотання прокурора про продовження дії покладених на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора не містить достатньо даних для висновку про необхідність їх продовження ще на два місяці.

Так, з урахуванням належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які протягом тривалого періоду не порушували процесуальних обов`язків, які були покладені на них судом, відсутності інформації зі сторони обвинувачення про допущення обвинуваченими порушення таких процесуальних обов`язків, тривалості та стадії судового розгляду даного кримінального провадження, суд вважає, що вищевказані ризики поступово послаблюються.

Суд також враховує, що кількість обвинувачених та інших учасників судового розгляду, кількість епізодів кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, обсяг доказів сторони обвинувачення, які ще не досліджені, об`єктивно впливає на строки розгляду даного кримінального провадження та перспективи його розгляду по суті найближчим часом.

Водночас суд враховує, що запобіжний захід у вигляді застави за своєю суттю є безстроковим та діє протягом всього строку розгляду справи судом. Наразі розгляд справи не завершено, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась. Значна тривалість судового розгляду, за відсутності відомостей щодо явного зловживання обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 процесуальними правами та порушення ними процесуальних обов`язків, навіть за наявності обґрунтованого обвинувачення, свідчить про те, що забезпечити їх належну процесуальну поведінку можливо без продовження судом строку дії обов`язків, які були покладені на них при застосуванні запобіжного заходу, ще на два місяці.

Прокурором, на даний час, не наведено достатніх переконливих мотивів, що визначена обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 застава не може бути достатньою запорукою виконання покладених на них обов`язків, у тому числі, встановлених законом у п. 1 ч.7 ст. 42 КПК України, а саме обов`язку прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це, який діє увесь час розгляду справи.

Суд вважає, що на даний час саме встановлена відносно обвинувачених застава забезпечує їх належну процесуальну поведінку, оскільки внесення застави передбачало не лише звільнення їх з-під варти, а також запобігання встановлених судом ризиків.

Разом з тим, закінчення строку дії покладених на обвинувачених судом обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким в даному випадку є застава.

Крім цього, суд наголошує, що після спливу строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, для обвинувачених продовжують діяти загальні процесуальні обов`язки, визначені ч. 7 ст. 42 КПК України, які забезпечуються внесеною заставою і в разі їх порушення для обвинувачених можуть настати несприятливі наслідки, в тому числі застосування більш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, у задоволенні клопотання прокурора в частині продовження покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170, 174, 177, 178, 182, 183, 194, 202, 203, 331, 371-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 про продовження покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України відмовити.

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити на 2 (два) місяці обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, зобов`язавши не залишати житло у період з 23-00 год до 06.00 години наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, поклавши на нього обов`язки прибувати за викликом до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися з Харківської області без дозволу суду.

Строк дії ухвали до 16.12.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Повний текст ухвали складено 21.10.2025.

Суддя ОСОБА_1