В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 23.08.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, Черкаська область, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.08.2025, приблизно о 20.30 год., ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України №478/2025 від 14.07.2025 та діє по теперішній час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, таємно, переліз через паркан домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом зняття навісного замка проник у підвальне приміщення, звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника викрав чуже майно, а саме: бензопилу марки «Урал Б-25-3.0», ринковою вартістю 2224,00 грн, трисекційну алюмінієву драбину, ринковою вартістю 3810,00 грн, та оприскувач марки «Квазар Оріон-6», ринковою вартістю 794,30 грн., що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого залишив місце події, маючи таким чином реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Зазначеними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 6828,30 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Крім того, 21.09.2025, у першій половині дня, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України №478/2025 від 14.07.2025 та діє по теперішній час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, переліз через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу незаконно заволодів рулоном єврорубероїду марки «SWEETONDALE Уніфлекс ЕКП 5.3» (10 м), ринковою вартістю 2061,00 грн, та рулоном єврорубероїду марки «SWEETONDALE Уніфлекс ЕПП 4.1» (10 м), ринковою вартістю 1945,00 грн, після чого ОСОБА_4 залишив місце події, маючи таким чином реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Зазначеними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 4006,00 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що 20.08.2025 він йшов по вулиці, захотів їсти виноград та переліз через паркан домоволодіння, побачив відчинену хвіртку та проник у підвальне приміщення, звідки викрав бензопилу, драбину та оприскувач. Вказані речі залишив у себе з метою матеріального збагачення, не використав їх, а у подальшому видав працівникам поліції, які до нього прийшли. Крім того, 21.09.2025 він знаходився у мікрорайоні «Горяни», де з відкритої ділянки взяв два рулони рубероїду. На цій ділянці ніхто не знаходився, паркан до ділянки був перев`язаний дротом. Проникнувши на територію дворогосподарства цієї ділянки, між будинком і гаражем він побачив вказані рубероїди, які вирішив привласнити.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, при цьому подали заяви, згідно з якими просять проводити судовий розгляд без їх участі, не заперечують у разі проведення судового засідання у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, підтримують обвинувачення в повному обсязі.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин провадження, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням характеризуючих даних про його особу.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, який на обліку у лікарів психіатра та фтизіатра не перебуває, є раніше не судимим.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також буде цілком відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд у вироку вирішує питання, зокрема, про заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2025 (справа №308/15869/25, провадження №1-кс/308/6326/25) у рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби. Строк дії даної ухвали про тримання під домашнім арештом визначено до 25.12.2025, включно.

Прокурор у судовому засіданні просила скасувати обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід.

З урахуванням позиції сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби.

Питання щодо речових доказів судом вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення у даному кримінальному провадженні судових експертиз у загальному розмірі 13816,70 грн, з яких: судова дактилоскопічна експертиза (висновок експерта №СЕ-19/107-25/12398-Д від 13.10.2025) у розмірі 1782,80 грн; судова дактилоскопічна експертиза (висновок експерта №СЕ-19/107-25/12401-Д від 15.10.2025) у розмірі 2674,20 грн; судова товарознавча експертиза (висновок експерта №СЕ-19/107-25/11890-ТВ від 30.09.2025) у розмірі 2228,50 грн; судова товарознавча експертиза (висновок експерта №СЕ-19/107-25/11892-ТВ від 06.10.2025) у розмірі 2228,50 грн; судова товарознавча експертиза (висновок експерта №СЕ-19/107-25/11893-ТВ від 23.10.2025) у розмірі 2228,50 грн; судова товарознавча експертиза (висновок експерта №СЕ-19/107-25/12464-ТВ від 21.10.2025) у розмірі 2674,20 грн, покласти на обвинуваченого.

Потерпілою ОСОБА_6 подано заяву від 26.11.2025, у якій повідомлено, що матеріальний збиток ОСОБА_4 відшкодований у повному обсязі, претензій до нього немає, цивільний позов просить залишити без розгляду.

Враховуючи наведене, а також те, що подання заяви про залишення позову без розгляду є безумовним правом позивача, наданим йому ЦПК України, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2025 (справа №308/15869/25, провадження №1-кс/308/6326/25) скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Речові докази: бензопилу марки «Урал Б-25-3.0», трисекційну алюмінієву драбину та оприскувач марки «Квазар Оріон-6», що передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 13816 (тринадцять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 70 копійок за проведення експертиз.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1