ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/884/22

Провадження № 11-кп/820/601/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, за їх апеляційними скаргами на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України, та призначено їй покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 191 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки; за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 366 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки зі штрафом в розмірі семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки зі штрафом в розмірі семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 12 750 гривень.

ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на строк 2 роки; за ч. 4 ст. 191 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 49 КК України ухвалено звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 3 років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги. Зокрема, ОСОБА_7 просила оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_7 подала суду заяву про відмову від апеляційної скарги, в якій просила прийняти відмову від апеляційної скарги та закрити провадження в цій частині.

Її захисник адвокат ОСОБА_9 підтримав таку заяву. Прокурор та обвинувачена ОСОБА_6 , не заперечили проти її задоволення та закриття провадження у цій частині.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просила залишити таку без задоволення, посилаючись на те, що відмова ОСОБА_7 від апеляційної скарги може призвести до погіршення правового становища її підзахисної.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Отже, відмова від апеляційної скарги однієї із апелянток є її диспозитивним правом, передбаченим кримінальним процесуальним законом, та не створює юридичних наслідків для інших учасників провадження, які реалізують свої права самостійно та незалежно.

Водночас, апеляційний розгляд здійснюється в межах поданих апеляційних скарг та вимог кожного апелянта окремо. Тому відмова однієї із апелянток від своєї апеляційної скарги не обмежує суд апеляційної інстанції у перевірці доводів іншої та не може зумовити погіршення її правового становища.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відмова ОСОБА_7 від апеляційної скарги не порушує права та інтереси ОСОБА_6 та не погіршуватиме її становища, а отже заперечення захисника останньої проти закриття провадження є безпідставними.

Оскільки інші учасники провадження не заперечили проти задоволення заяви, суд прийшов до висновку про можливість закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_7 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_7 від апеляційної скарги на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України.

Провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2