БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1572/24
Провадження № 1-в/730/27/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни подання начальника Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Любимівка Токмацького району Запорізької області (за даними свідоцтва про народження), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в сел. Нижні Сірогози Генічеського району Херсонської області (за даними довідки про звільнення), з неповною середньою освітою, офіційно одруженого, але проживаючого в цивільному шлюбі, не працюючого, проживаючого без реєстрації на території України за адресою: АДРЕСА_1 ,судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2024 за ч. 1 ст. 382 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2025 начальник Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_6 .

Вказане подання мотивоване тим, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.12.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Згідно до ст. 76 КК України на нього було покладено такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

У подальшому ОСОБА_6 був поставлений на облік 20 січня 2025.

З обов`язками ОСОБА_6 був ознайомлений під підпис 30.01.2025. Цього ж дня із засудженим було проведено ознайомчу бесіду, у ході якої йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, його права та обов`язки відповідно до вироку суду, КВК України та Закону України «Про пробацію», а також попереджено про те, що у разі систематичного вчинення правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення, невиконання обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, що свідчитиме про небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації направить до суду клопотання (подання) для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. Також цього дня було винесено постанову про встановлення періодичності явки на реєстрацію, відповідно до якої ОСОБА_6 повинен з`являтися на реєстрацію до Ніжинського РС №4 у перший та четвертий вівторок кожного місяця.

14.04.2025 на адресу Ніжинського РС №4 надійшла копія постанови Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01.04.2025, відповідно до якої ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним 05.03.2025 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130; ч.5 ст.126 КУпАП, та вчинення 06.03.2025 правопорушень, передбачених ч.2 ст.130; ч.5 ст.126 КУпАП. На підставі ст.26 КУпАП на засудженого було накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб.

22.04.2025 від ОСОБА_6 було відібрано пояснення щодо вчинення ним даних адміністративних правопорушень. Також до засудженого було застосовано застереження у вигляді письмового попередження, із ним було повторно проведено індивідуальну бесіду, повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, його права та обов`язки як засудженої особи та особливу увагу було звернено на наслідки вчинення адміністративних правопорушень.

03.07.2025 на адресу Ніжинського РС №4 надійшли постанови про накладення на ОСОБА_6 адміністративних стягнень протягом 2 кварталу 2025, а саме:

- 15.04.2025 за ч.5 ст.121 КУпАП 510 грн штрафу;

- 20.05.2025 за ч.3 ст.130; ч.5 ст.126 КУпАП арешт на строк 15 діб.

Тобто, після застосування до ОСОБА_6 застереження у виді письмового попередження він вчинив 3 адміністративні правопорушення, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_6 після неодноразового проведення з ним профілактичних бесід та інших профілактичних заходів на шлях виправлення не став та порушує порядок та умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме, постійно вчиняє адміністративні правопорушення.

Іспитовий строк станом на 26 серпня 2025 не закінчився.

Представник пробації в судовому засіданні внесене подання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав. Додатково зазначив, що ОСОБА_6 продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, не реагує на попередження, висновків не робить, критично свої дії не оцінює.

У судовому засідання прокурор підтримав подання органу пробації, зазначив, що засуджений не бажає виправлятися. Акцентував увагу суду, що зараз щодо засудженого вирішується питання про порушення кримінальної справи. Так, відповідні відомості були внесені ЄРДР 01.09.2025 року за ч. 1 ст. 382 КК.

На питання суду представник прокуратури зазначив, що рішення у справі ще немає жодного, підозра не пред`являлася, оскільки орган досудового розслідування чекає рішення за результатом розгляду даної справи.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, зазначив, що жодних передумов для скасування іспитового строку немає, засуджений вчасно з`являвся на реєстрацію. Що стосується адміністративних правопорушень, то останні не посягають на громадський порядок, а тому, у відповідності до вимог постанови пленуму ВСУ, останні не можуть бути підставою для скасування іспитового строку.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про пробацію» суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Як убачається, порушень явки до органу пробації засуджений не допускав.

Матеріали особової справи не містять даних, що засуджений вчиняв адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок.

До кримінальної відповідальності засуджений не притягувався.

При цьому, суд критично оцінює доводи прокурора, що щодо засудженого здійснюється досудове розслідування, а тому це є підставою для скасування звільнення.

Так, саме судом було акцентовано увагу як представника пробації, так й прокурора, що у постановах Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01.04.2025 року та від 20.05.2025 року було прямо зазначено, що у діях засудженого суд убачає склад злочину для чого копії судових рішень направлялися до прокуратури.

Однак, ані представник пробації, ані прокурор не володіли інформацією щодо подальшої долі щодо реагування правоохоронних органів на постанови судів для чого судове засідання було відкладене.

У подальшому, прокурор долучив до справи за обома епізодами постанови про закриття кримінальних проваджень 0000065; 0000052) за відсутністю складу злочину.

Саме з цих підстав суд й не бере до уваги доводи прокурора щодо інших внесених до ЄРДР даних, оскільки кінцевого процесуального рішення за внесеними даними ще немає.

Одночасно з цим суд керується з презумпцією невинуватості особи, тим більше, в ситуації, де засудженому навіть не пред`явлено підозру. Суд оцінює дії прокуратури та органу досудового розслідування виключно як бездіяльність.

Ба більше, доводи прокурора про те, що підозра засудженому не пред`являлася, оскільки орган досудового розслідування чекає рішення за результатом розгляду даної справи не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є прямим порушенням норм КПК.

Суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому є необґрунтованими, оскільки останній з`являється для періодичної реєстрації до органу пробації, не притягувався до кримінальної відповідальності, що жодним чином не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, наявність лише фактів щодо притягнення засудженого за порушення ПДР, не дає суду достатньо підстав для скасування іспитового строку, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).

Отже, суд не знаходить доказів злісного ухилення засудженого від виконання обов`язків, покладених вироком суду, і вважає, що в задоволенні подання органу пробації слід відмовити.

Однак, у цій справі суд все ж уважає звернути увагу на таке.

ОСОБА_6 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 16.12.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на нього певних обов`язків.

У подальшому ОСОБА_6 був поставлений на облік в органі пробації 20.01.2025.

Незважаючи на це, ОСОБА_6 протягом березня-квітня 2025 року неодноразово вчинив правопорушення у сфері дорожнього руху, що вже свідчило про те, що в його діях наявний склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 382 КК України, на що судами неодноразово зверталася увага, оскільки фактично нові злочини засудженим були скоєні у період іспитового строку, на що не звертав увагу представник пробації.

При цьому, суд критично оцінює постанови про закриття кримінальних проваджень від 26.03.2025 та від 13.06.2025, оскільки, на думку суду, міркування слідчого не відповідають вимогам закону, оскільки слідчим у вказаних постановах не надано кримінально-правової оцінки саме останнім епізодам злочинної діяльності засудженого, а саме: дій, які вчинені засудженим 05.03.2025, 06.03.2025, 01.04.2025, 15.04.2025, та які мали отримати свою самостійну кримінально-правову оцінку на предмет невиконання рішення суду.

Як пояснив прокурор, наразі невідомо, чи були вказані постанови слідчого предметом вивчення прокуратури на відповідність їх вимогам закону.

Оскільки суд не є органом, який має право оскаржити рішення слідчого, суд уважає довести вказану ситуацію до Ніжинської окружної прокуратури для надання постановам слідчого відповідної кримінально-правової оцінки.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання начальника Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_6 відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи повернути заявнику.

Копію даної постанови направити до Ніжинської окружної прокуратури для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня оголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали оголошено 24.09.2025.

Суддя ОСОБА_1