Справа № 127/3223/26
Провадження № 1-кс/127/1353/26
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 , його захисників: адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Республіка Грузія, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_7 30.01.2026 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 28.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 5 ст. 190 КК України.

В межах даного кримінального провадження 29.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;

- незаконно впливати на потерпілу, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на потерпілих та інших учасників кримінального процесу, з метою створення сприятливих для себе умов;

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. Крім цього, варто звернути увагу, що злочин вчинено відносно особи похилого віку. У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просивла застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім того просила визначити останньому заставу в розмірі 600 (шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники - адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо поданого клопотання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000053, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисників, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 28.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 5 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена слідством особа вступила у попередню злочинну змову із ОСОБА_4 для вчинення шахрайських дій.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, не пізніше 28 січня 2026 року невстановлена слідством особа спільно з ОСОБА_4 за допомогою всесвітньої мережі Інтернет та програм для миттєвого обміну повідомленнями («Viber», «Telegram», «WhatsApp» «Getcontact» тощо), здійснила відбір профілів абонентів, отримуючи таким чином доступ до особистих даних особи в частині її прізвище, ім`я або по батькові.

Діючи таким чином, вказані особи діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений час, 26.01.2026 використовуючи програму для миттєвого обміну повідомленнями «Viber», здійснили телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, представившись ОСОБА_9 співробітником Служби безпеки України, ввівши її таким чином в оману, повідомив їй неправдиву інформацію про те, що вона здійснивши придбання товарів в інтернет-магазині, який розташований на території Білорусь, здійснила «спонсорування військових дій на території України».

Далі, невстановлена слідством особа повідомила, що для здійснення перевірки та декларування наявних у ОСОБА_9 грошових коштів, їх потрібно передати співробітнику Служби безпеки України.

Для цього, невстановлена слідством особа та ОСОБА_4 вирішили, що ОСОБА_4 має прибути до ОСОБА_9 особисто за адресою: м. Вінниця, вул. Варшавська, 33, та отримати від потерпілої грошові кошти, використовуючи кодове слово «Рута».

В подальшому, ОСОБА_4 діячи відповідно до попередньою домовленості з невстановленої слідством особою 28.01.2026 близько 16:00 год. прибув до будинку № 33, що по вулиці Варшавській міста Вінниці, де при зустрічі із потерпілою ОСОБА_9 , повідомив останній кодове слово «Рута» та отримав від неї особисто грошові кошти в сумі 40253,00 доларів США, які відповідно офіційного курсу Національного Банку України становлять 1 721 576 грн. 53 коп., 400 євро, що відповідно курсу Національного Банку України становить 20 491 грн. 44 коп. та 100000,00 грн.

Після заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілої, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1842067 гривень 97 копійок що відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України в понад 1107 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить особливо великі розміри.

Також у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку зберігав при собі, без мети збуту.

В подальшому, 28.01.2026 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин, обіг яких обмежено без мети збуту, рухаючись за кермом на автомобілі Форд Мондео ДНЗ НОМЕР_2 дорогою Е573 поблизу селища Стрижавка Вінницького району Вінницької області був зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та в подальшому у ході обшуку, у салоні вказаного автомобіля виявлено та вилучено зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта надана на експертизу речовина, містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В досліджуваній речовині, маса амфетаміну становить 0,2219 г.

28 січня 2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 5 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за поередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах;

- ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000053 від 28.01.2026; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколу допиту потерпілого; протоколу огляду місця події; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколу обшуку; повідомлення про підозру, інших матеріалів кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання, одружений, непрацюючий, раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 5 ст. 190 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 5 ч. 5 ст. 182 КПК)

Надавши оцінку обставинам вчиненого кримінального правопорушення, зокрема зухвалість злочину, врахувавши розмір завданої потерпілій шкоди (1 842 067,97 грн.), а також врахувавши особу підозрюваного, який не визнає вини та не співпрацює з органом досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що визначення застави навіть у максимальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

З огляду на наведене, врахувавши обставини вчиненого кримінального правопорушення та розмір завданої шкоди, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність, на даному етепі, визначення підозрюваному застави у розмірі 1 842 068,00 грн. оскільки саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 22:10 год. 28 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 28 березня 2026 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 1 842 068,00 грн. (один мільйон вісімсот сорок дві тисячі шістдесят вісім гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з особами, які являються свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави, визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя