Справа № 496/8392/25
Провадження № 1-кс/496/2254/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

26 грудня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

представника користувача майна директора ПП «Дністер» ОСОБА_6 ,

представника ПП «Дністер» - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання начальника СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000255 від 17.12.2025 року, за ознаками ч. 1 ст. 249 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду із клопотанням про арешт майна, а саме виявлені та вилучені під час обшуку, який проведено 22.12.2025р. в період часу з 15 год. 04 хв. по 15 год. 23 хв., за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки вулиця Річна, будинок 28-А, а саме - човен з бортовим номером НОМЕР_1 , оснащений двигуном «Хонда-70», який на праві власності належить ПП «Дністер», , директор ОСОБА_9 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000255 від 17.12.2025, за ознаками ч. 1 ст. 249 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вказане кримінальне правопорушення стало повідомлення на спец-лінію 102, а саме 16.12.2025 р. до чергової частини ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про те, що на території Нижньодністровського національного природнього парку на околиці с. Маяки (46.39537-30.19384) на річці Дністер виявлено невідомого чоловіка, який здійснював вилов живих ресурсів за допомогою забороненого знаряддя для лову.

Також, в ході досудового розслідування допитано в якості свідків гр. ОСОБА_10 та гр. ОСОБА_11 , які повідомили, що під час здійснення природоохоронних заходів щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в межах акваторії території Нижньодністровського національного природного парку було здійснено виїзд від гирла річки Глибокий Турунчук до протоки Кілери.

У ході заходів було помічено човен з бортовим номером НОМЕР_1 . Під час наближення до зазначеного човна було опізнано одного з чоловіків, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Наблизившись до них, було поставлено запитання: « ОСОБА_12 , на якій відстані ти знаходишся?», на що він відповів 600 метрів. Після цього було поставлено запитання: «Чи згоден ти з тим, що порушив правила здійснення промислу?».

У відповідь на це вказана особа різко збільшила швидкість руху човна та зникла у невідомому напрямку. Після цього було здійснено тралення, в результаті якого з водойми було витягнуто сітку промислового лову з біркою № 0072443.

Згідно рапорту старшого інспектора сектору водної поліції ОРУП №2 ОСОБА_13 , встановлено, що човен з бортовим номером НОМЕР_1 , знаходиться на території причалу за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки вулиця Річна, будинок 28-А.

Згідно інформації, наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна встановлено, що причал який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки вулиця Річна, будинок 28-А, яка на праві власності належить приватному підприємству «Дністер», , директор ОСОБА_14

22.12.2025 р. на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 від 19.12.2025 № 496/8392/25 проведено обшук за місцем знаходження човна ЯОД 2799, а саме за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки вулиця Річна, будинок 28-А, яка на праві власності належить приватному підприємству «Дністер», , директор ОСОБА_6 . Під час проведення обшуку вилучено човен із бортовим номером ЯОД 2799 оснащений двигуном «Хонда-70», та який поміщено до ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Біляївка, вул. Успенська, 2.

Враховуючи те, що човен з двигуном є речовими доказами у справі, просить накласти арешт.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про накладення арешту на майно в повному обсязі, оскільки човен використовувався для незаконного рибного промислу. Крім того пояснила, що саме ОСОБА_4 був помічений представниками у зоні, де риболовля заборонена. На теперішній час у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, оскільки триває збирання доказів з метою притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Станом на цей час у матеріалах кримінального провадження відсутні документи щодо належності човна будь-якій особі. З цього приводу були направлені відповідні запити до установ, які володіють зазначеною інформацією, однак, на даний час відповіді ще не отримано. 22.11.2025 р. слідчим було прийнято рішення та винесено постанову про визнання човна речовим доказом. Також, човен разом із двигуном визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. У матеріалах кримінального провадження наявні документи, показання свідків, протокол огляду місця події та інші зібрані матеріали, які, на думку прокурора, підтверджують підстави для визнання даного човна речовим доказом. Також, працівниками Національного природного парку були вилучені сітки з рибою. Саме з цих підстав човен було визнано речовим доказом, враховуючи, що він є знаряддям вчинення злочину.

Директор ПП «Дністер» ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти накладання арешту на майно, оскільки човен перебуває на підприємстві «Дністер». Підприємство «Дністер» не несе відповідальності за законність вилову риби. Крім того, у місці, де ніби бачили ОСОБА_4 та де він пересувався, використання промислового човна не заборонено, при цьому вилов риби не здійснювався. Підприємство має працювати, воно немає жодного відношення до скоєння будь-якого злочину.

Представник ПП «Дністер» - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з підстав того, що у даному кримінальному провадженні обґрунтована підозра нікому не повідомлена. Крім того, у справі не проведено аналіз правил любительського або спортивного рибальства, а також положень про національний парк. Тому, твердження клопотання, що вилов риби відбувався на території національного парку, немає жодних підстав. Під час проведення слідчих дій вилучення проводилося за участю працівників Національного парку та поліції, при цьому ОСОБА_4 не був присутній, поняті не залучалися, фактично нікого не було для належного фіксування правопорушення. Відповідно до закону, вилов риби вважається незаконним лише тоді, коли особа здійснює вилов у заборонених місцях або забороненими знаряддями лову. У матеріалах справи відсутні докази, де саме ОСОБА_4 займався виловом, а також відсутні факти використання заборонених знарядь лову. Жоден із цих фактів не встановлений органами дізнання або слідства. За таких обставин, оскільки не встановлені суттєві обставини, не доведена обґрунтована підозра щодо ОСОБА_4 , не встановлена об`єктивна сторона злочину у повній мірі, немає підстав для накладення арешту на човен.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки фактичні події, зазначені у матеріалах кримінального провадження, не відповідають дійсним обставинам справи. Вилучений під час обшуку металевий човен не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а саме: він не є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі слідів злочину і не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У рапорті зазначено, що начальник природоохоронного науково-дослідного відділу Нижньодністровського національного природного парку виявив сітку промислового лову з біркою встановленого зв`язку. Проте, у клопотанні дізнавача і в постанові про визнання предметів речовим доказом не обґрунтовано причинно-наслідковий зв`язок між вилученням човна з двигуном і вчиненням кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 131 та ст. 170 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і допускається лише за наявності достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям речового доказу (ст. 98 КПК України), а також якщо його незастосування може призвести до: приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню (ч. 11 ст. 170 КПК України). У даному випадку доказів належності човна з двигуном будь-якій особі не надано. У клопотанні зазначено, що човен належить директору ОСОБА_15 , проте насправді він належить третій особі ОСОБА_4 . Постанова дізнавача про визнання предметів речовим доказом також не містить обґрунтування необхідності арешту човна з двигуном, як речового доказу. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що човен з двигуном є знаряддям чи предметом кримінального правопорушення, а також не зберіг на собі слідів злочину. Враховуючи вищезазначене, підстав для арешту човна з двигуном, як речового доказу не існує. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, вислухавши заперечення учасників, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Так, ознайомившись із матеріалами клопотання, слідчий суддя не встановив підстав для накладання арешту на майно.

До матеріалів клопотання додано витяг ЄРДР у кримінальному провадженні №0000255 від 17.12.2025 року за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 249 КК України. Відповідно якого, в «Короткому викладі обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначена наступна інформація: «16.12.2025 до чергової частини ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі спец-лінії 102 про те, що на території Нижньодністровського національного природнього парку на околиці с. Маяки (46.39537-30. 19384) на річці Дністер виявлено невідомого чоловіка, який здійснював вилов за допомогою забороненого знаряддя для лову».

Слід зазначити, що відповідно до п. 1 глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 до Реєстру вносяться відомості, в тому числі, про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Згідно п. 13 глави 4 Розділу ІІ Положення - при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Відповідно до п. 2,3 Розділу IV Положенням - Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування. До витягу з Реєстру включається інформація, в тому числі про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відомості у витягу ЄРДР не містять у собі інформації про ОСОБА_4 , як особа, що здійснювала вилов, а також не зазначено, що вилов здійснювався на човні. Тобто не зазначено обставин, які б свідчили підставою вважати, що човен, про якій йде мова у клопотанні, взагалі використовувався при ловлі риби.

За вказаних обставин, доданий до клопотання Витяг з ЄРДР не містить короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з даним човном, а отже даний Витяг не може вважатись додатком до клопотання на підтвердження обґрунтованості клопотання.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

До клопотання не надано будь-яких доказів на підтвердження права власності на човен з бортовим номером НОМЕР_1 , оснащений двигуном «Хонда-70».

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За матеріалами клопотання встановлено, що підозру не пред`явлено нікому. Крім того, в клопотанні відсутні докази, в тому числі фото, відео, щодо промислового лову риби, про який зазначено в клопотанні. На фото, що додано до протоколу неможливо встановити особу ОСОБА_4 , який відповідно суднового білету МА № 005153 є власником човна ЯОД 2799.

Отже, накладання арешту на майно особи, яка не стосується кримінального провадження, може призвести до порушення її речових прав, а також призведе до порушення робочого процесу ПП «Дністер», яким відповідно до договору підряду від 16.06.2025 року здійснюється вилов живих біоресурсів з використанням плавзасобу - човна ЯОД 2799.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_8 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000255 від 17.12.2025 року, за ознаками ч. 1 ст. 249 КК України залишити без задоволення.

Негайно повернути за належністю, виявлені та вилучені під час обшуку, який проведено 22.12.2025 в період часу з 15 години 04 хвилин по 15 годину 23 хвилину, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - човен з бортовим номером НОМЕР_1 , оснащений мотором «Хонда-70», який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у користуванні приватного підприємства «Дністер», , директор ОСОБА_9 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 03 лютого 2026 року у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області, в залі судових засідань № 13, з урахуванням навантаження на склад суду, яке пов`язано з тим, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки - 6, недостатня кількість суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, введенням воєнного стану, обумовлює збільшення строку виготовлення повного тексту рішення суду, оскільки показники навантаження перевищують нормативні у 8 разів, передачі справ 2-х інших суддів, суд першої інстанції позбавлений можливості дотримання строків, передбачених національним законодавством.

З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки 6 суддів.

Слідчий суддя ОСОБА_1