СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1596/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001501 від 01.05.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гола Пристань Херсонської області, громадянки України, одруженої, працюючої на посаді помічника директора у ТОВ «Підприємство по утриманню житлового фонду», такої, що має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , такої, що судимості не має,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України;

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

представник потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В невстановлений день та час, з метою покращення свого матеріального становища, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на вчинення протиправних дій, пов`язаних із заволодінням чужим майном шляхом обману. З метою реалізації цього умислу, ОСОБА_3 розробила план, згідно з яким створювала враження ділової людини, яка має право на зайняття юридичною діяльністю та надання правничої допомоги, однак не мала наміру та можливості виконувати взяті на себе зобов`язання.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, 01.09.2023 в денний час доби, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Доброхотова, 11-А, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що не є адвокатом та не має права займатись адвокатською діяльністю на території України, вводячи в оману потерпілу ОСОБА_5 , уклала договір № 14 про надання правової допомоги, достовірно знаючи що не має наміру та змогу його виконати, відповідно до якого потерпіла має сплачувати на користь ОСОБА_3 грошові кошти за надання правової допомоги.

Після цього ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повідомила потерпілій ОСОБА_5 про необхідність передачі останній грошових коштів у якості оплати за надання нею правової допомоги, достовірно знаючи, що не має наміру та змогу виконати вказані зобов`язання. В результаті чого 08.09.2023 приблизно о 15 год. 10 хв. потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману про можливості та наміри ОСОБА_3 , перерахувала із власного банківського рахунку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4425 грн. 84 коп. на банківський рахунок підозрюваної НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 , отримавши на власний рахунок грошові кошти та маючи змогу розпорядилась ними на власний розсуд, спричинила потерпілій майнову шкоду на суму 4425 грн. 84 коп.

Крім цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повідомила потерпілій ОСОБА_5 про необхідність передачі останній грошових коштів у якості оплати за надання нею правової допомоги, достовірно знаючи, що не має наміру та змоги виконати вказані зобов`язання. В результаті чого 11.09.2023 приблизно о 18 год. 23 хв. потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману про можливості та наміри ОСОБА_3 , перерахувала із власного банківського рахунку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5459 грн. 00 коп. на банківський рахунок обвинуваченої НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 , отримавши на власний рахунок грошові кошти, маючи змогу розпорядилась ними на власний розсуд, спричинила потерпілій майнову шкоду на суму 5459 грн. 00 коп.

Крім цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повідомила потерпілій ОСОБА_5 про необхідність передачі грошових коштів у якості оплати за надання нею правової допомоги, достовірно знаючи, що не має наміру та змогу виконати вказані зобов`язання. В результаті чого, 12.10.2023 о приблизно 22 год. 15 хв., потерпіла ОСОБА_5 , будучи і введеною в оману про можливості та наміри ОСОБА_3 перерахувала із власного банківського рахунку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5175 грн. 88 коп. на банківський рахунок обвинуваченої НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 , отримавши на власний рахунок грошові кошти, маючи змогу розпорядилась ними на власний розсуд, спричинила потерпілій майнову шкоду на суму 5175 грн. 88 коп.

Крім цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повідомила потерпілій ОСОБА_5 , про необхідність передачі останній грошових коштів у якості оплати за надання нею правової допомоги, достовірно знаючи, що не має наміру та змоги виконати вказані зобов`язання. В результаті чого 02.06.2024 о приблизно 08 год. 27 хв. потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману про можливості та наміри ОСОБА_3 , перерахувала із власного банківського рахунку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5143 грн. 14 коп. на банківський рахунок підозрюваної НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 , отримавши на власний рахунок грошові кошти, маючи змогу розпорядилась ними на власний розсуд, спричинила потерпілій майнову шкоду на суму 5143 грн. 14 коп.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро розкаялася та дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України та наслідки, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, суд визнає доведеним, що:

- своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні 08.09.2023 чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 вчинила шахрайство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України;

- своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні 11.09.2023, 12.10.2023, 02.06.2024 чужим майном шляхом обману, вчиненими повторно, ОСОБА_3 вчинила шахрайство, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до кримінальних проступків, а за ч. 2 ст. 190 КК України - до нетяжких злочинів, бере до уваги дані про особу ОСОБА_3 , яка судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштована, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, яке виразилося в дачі правдивих показань, жалю про вчинене, готовності понести заслужене покарання, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкціями ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_7