ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 від 03.07.2025 року, поданої в порядку ст. 303 КПК України, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 від 03.07.2025 року, поданої в порядку ст. 303 КПК України.

Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_3 послалась на те, що слідчий суддя ОСОБА_4 перебуває в залежності від прокуратури, а тому здійснення правосуддя під час розгляду її скарги слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 є неможливим, позаяк його дії викликають сумнів у його неупередженості.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Слідчим суддею ОСОБА_4 подано заяву, в якій суддя зазначає, що не має можливості прибути в судове засідання, у зв`язку з виконанням службових обов`язків, при цьому будь-яких пояснень по суті надавати не бажає.

Заслухавши заявницю, дослідивши доводи заяви про відвід, оцінивши на предмет їх обґрунтованості, суд приходить висновку, що відвід є необґрунтованим, а аргументи заявника не мають зв`язку з підставами для відводу, з огляду на наступне.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Під час розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , судом не встановлено будь-яких сумнівів в об`єктивності слідчого судді та його неупередженості, що було б підставою для його відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 суду не надано. Отже, відсутні підстави вважати, що побоювання заявниці в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та його необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяви про відвід слідчого судді, встановлено, що побоювання заявниці у недостатній неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 ґрунтуються на власних домислах та припущеннях і нічім не підтверджуються та фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, прийнятими слідчим суддею за результатами розгляду попередніх скарг заявниці, що в свою чергу не є підставами для заявлення відводу слідчому судді, тому доводи ОСОБА_3 суд визнає необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, за встановлених в судовому засіданні підстав заявлення відводу слідчому судді ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суд першої інстанції повноваженнями здійснювати перевірку та оцінку процесуального порядку розгляду скарг заявлених на бездіяльність посадових осіб, а інші обставини, які б викликали сумнів в упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , заявником не наведені.

Суд також наголошує та звертає увагу заявниці, що в разі незгоди з процесуальним рішенням слідчого судді, який розглядає скаргу, заявник вправі оскаржити такі рішення в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, а не заявляти про недовіру суду, оскільки такі підстави для відводу виглядають як зловживання правом на відвід.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК України для задоволення відводу слідчому судді ОСОБА_4 , суд визнає доводи ОСОБА_3 , викладені в заяві про відвід необґрунтованими, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги ОСОБА_3 від 03.07.2025 року, поданої в порядку ст. 303 КПК України, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 369 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/19392/17

Номер провадження № 1-кс/522/5447/25

Головуючий суддя ОСОБА_1