ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000921 від 08.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на стадії підготовчого судового засідання перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Захисником ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 до суду було подано клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України. Мотивуючи подане клопотання, сторона захисту послалась на те, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся, усвідомив протиправність своїх дій, інших правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, продовжує здобувати освіту, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання.

В судовому засідання обвинуваченому ОСОБА_4 судом в силу положень ч.2 ст.285 КПК України було роз`яснено можливість звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав суду згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку із закінченням строку давності, на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та надані документи, дійшов наступних висновків.

Вирішуючи питання щодо клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 3 ст. 288 КПК України встановлює, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Суд бере до уваги роз`яснення, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, згідно яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому слід розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ККС ВС від 13.04.2023 у справі №157/1091/22, відповідно до якого особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

В постанові ККС ВС від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 зазначив, що такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом тощо.

Судовим розглядом клопотання захисника встановлено, що дійсно ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, водночас судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним. Також, судом не встановлено та стороною захисту не надано переконливих підстав, які б вказували на те, що сам обвинувачений та обстановка навколо нього зазнали таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину, а також те, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним та ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України та для закриття кримінального провадження відносно нього.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_4 07.05.2021 року, більш точний час не встановлено, у невстановленому місці, у невстановленої особи, замовив через мессенджер «Телеграм», для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, та через термінал «Ізіпей» перерахував грошові кошти у сумі 200 гривень.

Цього ж дня, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , отримав адресу схованки, а саме: провулок Лермонтова в м. Одесі, більш точне місце не встановлено, прибувши куди, знайшов один полімерний пакет з застібкою із вищевказаною психотропною речовиною та поклав її до своєї кишені в куртці, тим самим почав незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

07.05.2021 року приблизно о 22:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у провулку Лермонтова, 1, в м. Одесі був зупинений військовослужбовцями Національної Гвардії, які виявили та в подальшому в ході огляду місця події працівники поліції вилучили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,185 г, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно ж до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною 2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від досудового розслідування чи суду, не встановлено.

Водночас, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст.284, ч. 3 ст.288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено висновок про те, що матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання. Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України».

При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 р. № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284, 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, вчиненого 07.05.2021 року, у зв`язку із чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більше ніж три роки, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що на підставі імперативних положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України він має бути звільнений від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до правової позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленої у постанові від 12.09.2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи вищевикладене, документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-21/8460-НЗПРАП від 13.08.2021 року у сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 (двадцять) копійок слід віднести на рахунок держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази у кримінальному провадженні: - експертний пакет №5420879, в якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору в пакеті яка містить наркотичну речовину, обіг якої заборонено PVP, з кількісним вмістом 0,185 г., слід знищити; - CD-R диск із наявними на ньому 1 відеозаписом, а саме: відеозапис з надписом: «video_2021-09-07_13-32-48» від 07.05.2021 року, слід залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000921 від 08.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- експертний пакет №5420879, в якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору в пакеті яка містить наркотичну речовину, обіг якої заборонено PVP, з кількісним вмістом 0,185 г. знищити;

- CD-R диск із наявними на ньому 1 відеозаписом, а саме: відеозапис з надписом: «video_2021-09-07_13-32-48» від 07.05.2021 року, - залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Документально підтвердженні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-21/8460-НЗПРАП від 13.08.2021 року у сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 (двадцять) копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/17801/21

Номер провадження № 1-кп/522/438/25

Головуючий суддя ОСОБА_1