Справа № 597/1795/25
Провадження №1-кс/597/406/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2025 р. місто Заліщики

слідчий суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ ВП №4 (м.Заліщики) ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заліщицького районного суду Тернопільської області питання щодо застосування запобіжного заходу за клопотанням слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Зорівка Білозерського району Херсонської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта професійно-технічна, непрацюючої, неодруженої, раніше несудимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

У С Т А Н О В И В:

До Заліщицького районного суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_4 , мотивовано тим, що згідно ч.1, ч.3 ст. 7, ч.2 ст. 8 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року (в редакції від 19.08.2022), діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: культивування рослин, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до вищевказаного переліку.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно ст. 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Про те, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, керуючись корисливим мотивом у ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів особам схильним до її вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, незаконно придбали речовину рослинного походження зеленого кольору, що є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, з метою їх збуту та перенесли до будинку АДРЕСА_3 , до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 мали вільний доступ та упродовж невстановленого слідством часу та обставинах зберігали до 17.12.2025 року.

У подальшому 17.12.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 у підвальному приміщенні виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, що є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою 16 971, 0639 грама, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» являється особливо великим розміром. Зберігання такої кількості наркотичних засобів свідчить про наявність у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 умислу на їх придбання та зберігання з метою подальшого збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у особливо великих розмірах, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються доказами, які зібрані у ході досудового розслідування, зокрема:

- протоколом обшуку від 17.12.2025 року під час якого за адресою: АДРЕСА_2 в підвальному приміщенні виявлено та вилучено полімерну бочку чорного кольору ємністю 200 л, з подрібненою речовиною рослинного походження, що є наркотичним засобом канабісом, загальною масою 16 971,0639 грама;

- показами свідка ОСОБА_9 , яка показала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з віком вона не користується підвальним приміщенням, однак вільний доступ до її господарства мають ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яким вона залишала ключі від домогосподарства;

- показами свідків старости села ОСОБА_12 та жителів села ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які показали, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_2 , однак неодноразово відвідували господарство за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає внутрішньо переміщена ОСОБА_9 ;

- висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-25/15810-НЗПРАП від 18.12.2025, №СЕ-19/120-25/15813-НЗПРАП від 18.12.2025 та №СЕ-19/120-25/15812-НЗПРАП від 18.12.2025, згідно яких подрібнена речовина рослинного походження, вилучена під час обшуку є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальною масою 16 971, 0639 грама;

- висновком дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-25/15880-Д від 19.12.2025, відповідно до якої п`ять слідів папілярних узорів, які виявлені та вилучені під час огляду предметів вилучених під час обшуку, три придатні для ідентифікації по них особи (осіб) та висновком дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-25/15885-Д від 19.12.2025, відповідно до якої з чотирьох слідів папілярних узорів, які виявлені та вилучені під час огляду предметів вилучених під час обшуку, два сліди папілярних узорів пальців рук придатні для ідентифікації особи.

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

21 грудня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Згідно рапорту оперативного працівника встановлено, що ОСОБА_5 20.12.2025 року направлялася в напрямку державного кордону України та мала намір покинути територію України.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

За таких обставин, оголошення підозри та обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не суперечить нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та нормам КПК України.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , згідно вимогами пунктів 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною, обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, у ході розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, неодружена, дітей не має, є внутрішньо переміщеною особою, яка змушена була раптово покинути своє місце проживання через збройний конфлікт, а тому у неї відсутні перешкоди для того, щоб покинути місце свого проживання та переховуватися від органу досудового розслідування.

Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації, Україною не контролюється значна частина власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Наведені вище обставини дають підстави вважати, що усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може використати наявні у неї засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 вчинила умисний злочин, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи міру покарання, ОСОБА_5 може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, які вже допитані та будуть допитані в подальшому, а це є ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів з метою збуту, свідками якого були інші особи, з якими не проведені всі необхідні слідчі дії, а тому ОСОБА_5 , володіючи відомостями досудового розслідування, які стали їй відомі з матеріалів кримінального провадження, може вчиняти стосовно них тиск та залякування, підкуп, з метою зміни їх показів, або іншим шляхом незаконно вплинути на них.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 може особисто чи опосередковано через інших осіб впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, на ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Враховуючи, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 використовували господарство, де проживає ОСОБА_9 , а тому перебуваючи на волі зможе як особисто так і через третіх осіб, незаконно впливати на свідка з метою дачі нею неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, узгоджувати їх подальші дії, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві і послідовні показання у ході досудового розслідування та можливого судового розгляду.

Ураховуючи, що згідно зі ст.7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань.

Враховуючи положення ч.2 ст.23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився та до проведення такого допиту свідок може змінити свої показання, які вона надавала слідчому, на користь підозрюваного.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 ніде не працює, не має додаткових засобів для існування, а також те, що предметом посягання у даному кримінальному провадженні є наркотичні засоби, незаконний обіг яких має системний характер та створює серйозну загрозу здоров`ю населення, існує об`єктивна небезпека того, що, перебуваючи на волі, підозрювана може продовжити злочинну діяльність, пов`язану з їх незаконним придбанням, зберіганням чи збутом. Вказане створює реальну загрозу суспільним інтересам та свідчить про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу, який би унеможливив її подальшу протиправну поведінку, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

У зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід.

Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігти вище вказаним ризикам.

Суть таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука і застава полягає у виконанні підозрюваним обов`язків, зазначених у ст. 194 КПК України, однак ця правова норма не передбачає такого обов`язку, як не залишення особою свого житла, в чому і виражається недоцільність застосування даних запобіжних заходів у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і у випадку доведення її вини у скоєнні згаданого кримінального правопорушення існує велика імовірність призначення найсуворішого виду кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, а тому є достатні підстави вважати, що підозрювана, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При обранні менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, в тому числі і домашнього арешту, правоохоронні органи не будуть мати можливості постійно контролювати поведінку ОСОБА_5 та весь час володіти інформацією про її місце перебування, тим більше, що вона зареєстрована в с.Черешеньки Херсонського району Херсонської області, яке розташоване на значній географічній відстані від ВП №4 Чортківського РВП ГУНП, слідчим підрозділом якого проводиться досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 в міру:

1) тяжкості покарання, яке їй загрожує (позбавлення волі від 9-ти до 12-ти років);

2) віку (є молодою людиною та має 19 років);

3) способу життя (неодружена, дітей не має, не працює, є внутрішньо переміщеною особою);

5) майнового стану і відсутності місця роботи,-

не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки у випадку обрання щодо неї менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Слідчий слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав повністю з мотивів, викладених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та вважає, що відносно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.307 КК України, ніде не працює, є внутрішньо переміщеною особою, у зв`язку з чим у неї відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі Чортківського району Тернопільської області. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушеннях не визнала та просила відмовити у застосуванні до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: особисте зобов`язання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваної, її захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: особу ОСОБА_5 , її молодий вік, те, що вона вперше притягувається до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, непрацюючої, неодруженої, дітей не має, є внутрішньо переміщеною особою, яка змушена була раптово покинути своє місце проживання через збройний конфлікт, а тому у неї відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі Чортківського району Тернопільської області. 21 грудня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, згідно рапорту оперативного працівника ОСОБА_5 20.12.2025 року направлялася в напрямку державного кордону України та мала намір покинути територію України. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Також, усвідомлюючи тяжкість злочину, вид і строк покарання, передбачений законом, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може вплинути на свідків, щоб нівелювати їх показання, як докази винуватості, переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Проте, з метою не допустити сумнівів у неупередженості слідчого судді, в порядку ст.198 КПК України, доцільно зазначити, що вказані в ухвалі за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню та вчиненню нових злочинів.

Оскільки, наведені прокурором ризики об`єктивно існують, тому до підозрюваної необхідно застосовувати адекватний їм запобіжний захід.

Наявність декількох ризиків у сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому що жоден з них не зможе їм запобігти і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

У ході судового розгляду клопотання підозрюваною ОСОБА_5 та її захисником ОСОБА_6 не представлено доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні. За таких обставин, до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

А тому, слідчий суддя вважає, що з урахуванням встановлених ризиків та даних про особу підозрюваної ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.107, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області капіта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено з начальником Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 18 лютого 2026 року без визначення розміру застави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити ОСОБА_5 і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)».

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 26.12.2025 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_18