Справа № 643/7160/25
Провадження № 1-кп/643/839/25
УХВАЛА

16.12.2025 колегія суддів Салтівського районного суду міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000390 від 12.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 15, п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

У кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжено до 11.01.2026.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ст.177 КПК України встановлені при обранні запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, та заявили клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання зазначено, що всі свідки та всі потерпілі по справі допитані судом і тому відсутній ризик впливу на свідків та на потерпілих. Всі експертизи проведені, експертні висновки зроблені і вже неможливо вплинути на експертів. Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ст.115 КК України та ч.1 ст. 114-1 КК України є неправильною, незаконною, та необґрунтованою. Вагомі докази вчинення ОСОБА_6 саме правопорушення за ч. 1 ст. 114-1 КК України, та за ч. 3 ст. 15 , п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України відсутні. Крім того, стороною обвинувачення також не доведено, що ОСОБА_6 може, чи буде якимось чином перешкоджати суду у встановлені істини по справі, може переховуватись від суду або вчиняти нові злочини, або впливати на свідків. Натомість, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, має місце постійного проживання, має дитину та дружину. ОСОБА_6 є хворою людиною з 2020 року, оскільки у 2020 році отримав тяжку черепно-мозкову травму у зв`язку з чим лікувався в КНП «Міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І.Мещанінова», діагноз: відкрита проникаюча ЧМТ. Відкритий втиснутий багато фрагментований перелом кісток склепіня черепа. Забій головного мозку з контактним вогнищем контузії лівої темяної долі. Субдуральний крововилив зліва.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, кожен окремо, подали до суду заяви про подальший розгляд справи у їх відсутність.

В судовому засіданні при вирішенні клопотання щодо зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу допитано свідка ОСОБА_12 , яка показала, що ОСОБА_6 є її чоловіком. Ще до затримання, у її чоловіка спостерігалися часті головні болі, також на спині у нього утворилася пухлина. Крім того зазначила, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 була придбана у шлюбі і вони там живуть.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшла до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, та особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я іншої особи, за яке передбачено покарання від 10 до 15 років, одружений, має неповнолітню дитину, раніше не судимий.

У разі доведення винуватості, обвинуваченому загрожує суворе покарання у виді тривалого позбавлення волі, що створює реальну мотивацію для ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду.

Поєднання особливо тяжкого злочину проти життя людини з посяганням на національну безпеку в умовах воєнного стану свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та обґрунтовує висновок про реальність зазначеного ризику.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на який вказує прокурор, який було враховано судом при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшився та його існування не закінчилось.

Разом з тим, суд вважає, що посилання сторони обвинувачення на існування ризику впливу на свідків є безпідставним, оскільки свідки в цьому кримінальному провадженні вже допитані судом.

Щодо клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт, то колегія суддів, уважно вислухавши клопотання та ретельно проаналізувавши доводи сторони захисту, з урахуванням даних, які характеризують обвинуваченого, тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , стану здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження про неможливість перебування вказаної особи під вартою, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Доводи захисту на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках не перебуває, є вагомими, проте не мають вирішального характеру під час розгляду питання про продовження строку дії запобіжного заходу, самі по собі не спростовують висновків суду щодо доцільності продовження тримання його під вартою, не зменшують існування ризиків.

Інші доводи клопотання сторони захисту зводяться до незгоди з пред`явленим обвнуваченням, а тому будуть ураховані у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної поведінки обвинуваченого та вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З наведених вище підстав колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисників щодо зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашні арешт в певний час доби.

Також, колегія суддів вважає, що продовження строку утримання під вартою ОСОБА_6 виправдано тим, що у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 177, 189-191, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашні арешт в певний час доби - відмовити.

Продовжити застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.02.2026.

Ухвала щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.12.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3