Справа № 216/7499/25
Провадження № 1-кп/216/739/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінального провадження № 0000290, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що 14 серпня 2025 року близько 21:00, по вул. Глінки, що в Центрально Міському районі міста Кривого Рогу, між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у підозрюваного виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Діючи умисно, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підозрюваний підійшов до потерпілого та тримаючи в правій руці предмет схожий на палку завдав одного удару в область правої стопи та один удар тримаючи палку в правій руці в область голови.

У результаті зазначених дій потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійних ранок голови, правої стопи. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1534 від 16 вересня 2025, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких, як такі, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів (відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінальних проступків у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинених ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Потерпілий ОСОБА_4 надав заяву, щодо розгляду обвинувального акту в спрощеному порядку, відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена в присутності захисника.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що події кримінального проступку мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, неодружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, офіційно працює, інвалідом не являється, раніше не судимий, у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та не перебував, за місцем навчання та місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому потрібно призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відсутній.

Розмір витрат на залучення експерта відсутній.

В ході досудового розслідування цивільний позов жодною особою не заявлено.

Підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру до будь-яких юридичних осіб під час досудового розслідування не встановлено.

Викривачі в кримінальному провадженні відсутні, розмір пропонованої винагороди викривачу відсутній, у зв`язку із відсутністю викривача.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та піддати його покаранню у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Матеріали кримінального провадження № 0000290 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/7499/25 (1-кп/216/739/25).

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1