Справа № 182/7368/21
Провадження № 1-кп/0182/199/2025
В И РО К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2025 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцїї в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000936 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Веселе Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, із незакінченою вищою освітою, не одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше судимий:

- 13.10.2008 Феодосійським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 25.06.2011 по відбуттю покарання;

- 06.09.2011 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 27.06.2013 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 14.11.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 05.05.2025 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_6

(у режимі відеоконфереції з власного пристрою)

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

У обвинуваченого ОСОБА_3 13.07.2021 у вечірній час виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Так, 13.07.2021 приблизно о 19:30 год. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), на своєму автомобілі марки ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до автозаправної станції (далі по тексту АЗС) «ДНІПРОНЕФТЬ», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Покровське, вул. Покровська, 2-А.

Прибувши на місце, ОСОБА_3 попросив оператора-касира ОСОБА_7 заправити його автомобіль бензином «до повного баку» та каністри у кількості 6 шт., що знаходилися в середині автомобіля, дизельним паливом до їх повного об`єму, запевнивши останнього, що розрахується за пальне.

Після чого, помічник оператора ОСОБА_8 здійснила заправку автомобіля ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 , бензином А-95-Євро5-Е0 в кількості 37,97 л. на суму 1 055,19 грн. та 6 каністр дизельним паливом «ИМП» в кількості 121,05 літрів на суму 3 218,72 грн.

Після закінчення заправки пальним ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, впевнившись що помічник оператора ОСОБА_8 відійшла та за його діями ніхто не спостерігає, сів до свого автомобіля та втік з місця скоєння злочину, не розраховуючись за пальне, чим завдав матеріальної шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «ТК КС» (далі по тексту ТОВ «ТК КС»), на загальну суму 4 273,91 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вичиненого повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав у повному обсязі. Суду показав, що літом 2021 року він на автомобілі заїхав на автозаправну станцію у с. Покровське. Заправив повністю бак автомобіля бензином та 6 каністр дизельним паливом. Після того як йому заправили бак у автомобілі та каністри, сів до автомобіля і поїхав. Гроші у нього були, однак він за пальне не розрахувався. Хотів повернути гроші потерпілому, і закрити вказане питання, але так і не повернув. Він сів до автомобіля і поїхав. Ніхто за ним не гнався. У вчиненому він розкаюється і просить не позбавляти його волі.

Позиція представника потерпілої юридичної особи

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «ТК КС», ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки до суду не повідомив, заяви про відкладення справи не надходило, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Досліджені в судовому засіданні докази

Письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000936:

- електронний рапорт від 13.07.2021 згідно якого, 13.07.2021 о 21.08 год. надійшло повідомлення зі служби «102» до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що за адресою: Нікопольський район, с. Покровське, вул. Покровська, 2-А, 15 хв. тому заїхав автомобіль ВАЗ-21099, сірого кольору, водій якого заправився на 5 000 грн. і втік, не розрахувавшись. Поїхав у сторону с. Грушівка. Є відеофіксація. Заявник: ОСОБА_10 (а.п. 10);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.07.2021 ОСОБА_8 , у якій вона вказує, що 13.07.2021 приблизно о 19:30 год. водій автомобіля ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_2 , заправився на автозаправній станції «ДНІПРОНЕФТЬ» по вул. Покровська, 2-А у с. Покровське, Нікопольського району та поїхав, не розрахувавшись за пальне, яке заправив. (а.п. 11);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.08.2021, в ході якого свідок ОСОБА_8 з 4-ох осіб упізнала на фотознімку № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка 13.07.2021, прибувши на автомобілі ВАЗ-21099 сірого кольору на автозаправну станцію «ДНІПРОНЕФТЬ» по вул. Покровська, 2-А у с. Покровське і заправившись та, не заплативши за пальне, поїхав. Упізнає його за загальними рисами обличчя, формою носа, лоба, вух, очей. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 13-15);

- протокол огляду місця події від 14.10.2021 території автозаправної станції «ДНІПРОНЕФТЬ», розташованої за адресою: с. Покровське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, вул. Покровська, 2-А. Під час проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фото-таблицю. (а.п. 17-19);

- заява директора ТОВ «ТК КС» про вчинення кримінального правопорушення, згідно якої просить притягнути до відповідальності громадянина який після заправки автомобіля та каністр сів до автомобіля і поїхав з території АЗС не заплативши кошти за пальне яке отримав. (а.п. 28);

- наказ директора ТОВ «ТК КС» про проведення інвентаризації на АЗС Покровське від 13.07.2021. (а.п. 31);

- інвентаризація товарів на складі № 156 від 13.07.2021 ТОВ «ТК КС» на АЗС Покровське (а.п. 32);

- протокол огляду від 18.10.2021 оптичного носія інформації CD-R диску. В ході огляду встановлено, що на диску наявні два файли з відеозаписами з камер відеоспостереження, на яких відображено обставини злочину, здійсненого на автозаправній станції «ДНІПРОНЕФТЬ» у с. Покровське, вул. Покровська, 2-А. До протоколу огляду додано диск з відеозаписом. (а.п. 46-47);

- протокол огляду від 18.10.2021 наданого представником ТОВ «ТК КС» 2 фіскальних чеків від 13.07.2021. Один чек на суму 3 218,72 грн. та другий чек на суму 1 055,19 грн. До протоколу огляду додано фототаблицю. (а.п. 49-50).

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 190 КК України).

Також суд враховує обставини справи та особу винного.

Так, ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 56). Востаннє, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік. Є особою з інвалідністю ІІІ групи. Не одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п. 59-60). Має постійне місце проживання. На обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.п. 58). Також, суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на гепатит (асоційований з вірусом гепатиту В та С), хронічний холецистит.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 , проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - визнання вини, щире каяття, особу обвинуваченого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Приписами ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1 - 3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України.

Водночас, призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Як вбачається з матерiалiв кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджено вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до реального покарання у виді 1 року пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Оскільки вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 щодо ОСОБА_3 набрав законної сили і на момент призначення остаточного покарання в цьому провадженні залишається незмінним, то ухвалене рішення про реальне відбування покарання за цим вироком зберігає свою законну силу.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_3 скоїв 13.07.2021, тобто до винесення вироку від 05.05.2025.

За таких обставин, суд призначає ОСОБА_3 покарання за кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, а вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 повинен виконуватись самостійно.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

ТОВ «ТК КС», в особі директора ОСОБА_11 , заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої злочином у розмірі 4 273 грн. 91 коп.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлений цивільний позов визнав.

Зважаючи на вищевикладене, з підстав доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи повне визнання ним позовних вимог, а також те, що його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням події злочину та наслідками у вигляді збитків для потерпілої юридичної особи, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди потерпілій юридичній особі ТОВ «ТК КС», підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні, запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- оптичний диск з відеозаписами з камер внутрішнього відеонагляду, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 яким засуджено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов ТОВ «ТК КС» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК КС» у відшкодування майнової шкоди 4 273 (чотири тис. двісті сімдесят три) грн. 91 коп.

Речовий доказ:

- оптичний диск з відеозаписами з камер внутрішнього відеонагляду, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1