УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000016 від 16.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, підрозділом детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 16.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ РИСОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» (далі ТОВ «УРТ») являється зернотрейдером та не має власного виробництва (вирощування сільгосппродукції). Підприємство здійснює придбання сільськогосподарської продукції, а також імпорт з метою її реалізації як на території України так і за її межами (експорт).

Відповідно до інформації, отриманої за даними ІС «Податковий блок» ДПС України та ЄАІС Митних органів, в період 24.02.2023 22.01.2025 здійснило оформлення операцій із ввезення товарів (рис, сіль, обладнання та інше) на територію України (імпорт) у загальній кількості 32 634 557 кг загальною фактурною вартістю 658 232 004 грн.

За період 01.03.2023 25.03.2025 ТОВ «УРТ» придбало на території України сільськогосподарської продукції у загальній кількості 2 440,61 тонн сочевиці та 13 772,3 тонн риса. В подальшому ТОВ «УРТ» здійснило реалізацію сільськогосподарської продукції на території України сочевиці у загальній кількості 1507,15 тон, рису у загальній кількості 17420,27 тонн, рисової крупи у загальній кількості 2483,14 тонн.

Додатково згідно інформації ІС «Податковий блок» ДПС України, ЄАІС Митних органів ТОВ «УРТ» здійснило оформлення операцій із вивезення товарів (сочевиця, рис) за межі митної території України (експорту) у загальній кількості 6 180 200 кг загальною фактурною вартістю 369 206 019 грн.

За період з 01.03.2023-25.03.2025 ТОВ «УРТ» придбало сільськогосподарської продукції у загальній кількості 2 440,61 тонн сочевиці та 13 772,3 тонн риса у наступних постачальників: СК «НАТАЛКА» () та ТОВ «КАМОЛІНО-ХОЛДИНГ» ().

Аналітичним дослідженням встановлено неможливість вирощування частини сочевиці та рису вагою 2639,858 тонн підконтрольними постачальниками СК «НАТАЛКА» та ТОВ «КАМОЛІНО ХОЛДИНГ», яка в подальшому була нібито реалізована в адресу ТОВ «УРТ».

Операції, що виконувались СК "НАТАЛКА" (), ТОВ "КАМОЛІНО-ХОЛДИНГ" () не підтверджуються. В первинних документах зазначено господарські операції, які фактично не могли бути виконані (надані), у зв`язку з чим, первинні документи (договори, акти виконаних робіт, акти прийняття-передачі, інше), виписані контрагентами не мають юридичної сили первинних документів, і як слідство, ТОВ "УКРАЇНСЬКІ РИСОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" () неправомірно формувало регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів.

Таким чином, не декларування посадовими особами ТОВ «УКРАЇНСЬКІ РИСОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» () в фінансової звітності підприємства за період 2023-2025 р.р. по взаємовідносинах з ТОВ "КАМОЛІНО-ХОЛДИНГ" (), СК "НАТАЛКА" () може свідчити про не нарахування та несплату до державного бюджету податку на прибуток у загальній сумі 23 980 938 грн., у т.ч. за 2023 рік на суму 1 499 922 грн., за 2024 рік на суму 5 806 643 грн. за 1 квартал 2025 року на суму 16 674 373 грн. та податку на додану вартість у загальній сумі 1 814 478 грн. у т.ч.: серпень 2024 у загальній сумі 1 028 553 грн.; березень 2025 у загальній сумі 785 925 грн.

Крім того, відповідно до розсекречених протоколів негласних слідчих (розшукових) дій підтверджені та встановлені факти придбання і реалізації сільгосппродукції за готівку, отримання послуг перевезення за готівку та заниження їх вартості у податковій звітності, маніпуляції з засіяними полями, врожайністю та зібраним врожаєм (заниження), отримання готівкових грошових коштів через пункти обміну валют, а також встановлено низку інших обставин, які вказують на ухилення від сплати податків.

Відповідальними за фінансово-господарську діяльність ТОВ "УКРАЇНСЬКІ РИСОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" () є: керівник та головний бухгалтер - ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також засновник та бенефіціарний власник ТОВ «УРТ», ТОВ «КАМОЛІНО-ХОЛДИНГ», СК «НАТАЛКА» ОСОБА_6 , (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідальними за фінансово-господарську діяльність СК "НАТАЛКА" () - керівник ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ), головний бухгалтер ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідальними за фінансово-господарську діяльність ТОВ «КАМОЛІНО ХОЛДИНГ» () - керівник ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ), головний бухгалтер ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що фактичним бухгалтером ТОВ «УРТ», ТОВ «КАМОЛІНО-ХОЛДИНГ», СК «НАТАЛКА» являється ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_6 ), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 14.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає фактичний бухгалтер ТОВ «УРТ», ТОВ «КАМОЛІНО-ХОЛДИНГ», СК «НАТАЛКА» ОСОБА_10 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 15 Pro s/n: НОМЕР_7 , належний ОСОБА_10 , до якого остання надала доступ та пароль логічного захисту 123777, у якому міститься листування щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Українські Рисові Технології», ТОВ «Камоліно Холдинг», СК «Наталка».

Враховуючи, що вказаний телефон може містити сліди кримінального правопорушення які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області від 15.10.2025 вилучений мобільний телефон визначено речовими доказами.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні детектив звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Процесуальний керівник направив заяву в якій подане клопотання підтримав, просив задовольнити та розглянути у його відсутності. Надав копію аналітичного висновку відповідно до якого встановлений розмір ймовірно завданої ТОВ "УКРАЇНСЬКІ РИСОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" () шкоди.

Представник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 надала заяву в якій зазначила, що заперечує проти задоволення клопотання детектива, у зв`язку із погашенням ТОВ "УКРАЇНСЬКІ РИСОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" заборгованості, надала копії платіжних інструкцій. Просила відмовити у задоволенні клопотання та розглянути у її відсутності.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та його представника.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий суддя звертає увагу, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про що зазначено в ч. 11 ст. 170 КПК України, разом з тим доказів дійсності існування обставин, про які йдеться в ч. 11 ст. 170 КПК України, матеріали провадження не містять.

Крім того, ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Тобто, ч.3 ст.132 КПК України встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Як вбачається, зі встановлених в судовому засіданні обставин, так як органом досудового розслідування перевірялась причетність фактичного бухгалтера ТОВ «УРТ», ТОВ «КАМОЛІНО-ХОЛДИНГ», СК «НАТАЛКА» ОСОБА_10 та інших суб`єктів господарської діяльності до кримінального провадження розпочатого за фактом неправомірного формування регістрів бухгалтерського обліку та податкової звітності, що призвело до несплати до державного бюджету податку на прибуток, у зв`язку з чим проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого був вилучений мобільний телефон останньої.

Між тим після проведення обшуку ОСОБА_10 не повідомлялося про підозру, остання не допитувалася в якості свідка.

Також, ані до матеріалів клопотання ані в судовому засіданні сторона обвинувачення не надала будь-яких доказів щодо причетності ОСОБА_10 до скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, натомість представником останньої надані документи, щодо сплати збитків ТОВ "УКРАЇНСЬКІ РИСОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" заподіяних внаслідок вчинення злочину, що стороною обвинувачення не заперечується.

Так, сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна між тим не обґрунтовує необхідності накладення арешту на вилучене майно, яке належить третій особі. Детективом не доводиться в клопотанні, яке саме відношення та значення в рамках вказаного кримінального провадження має вищевказане майно та сам власник зазначеного майна ОСОБА_10 .

Стороною обвинувачення не доведено факт того, що вилучене майно могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, предметом злочину, містить на собі будь-які сліди злочину та може бути використано як доказ факту чи обставин кримінальної справи.

Крім того, органом досудового розслідування не проводився огляд вилученого телефону, судові експертизи не призначались.

Положенням ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Посилання сторони обвинувачення на той факт, що вилучене майно є речовим доказом є формальним, без жодних обґрунтувань.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено відповідність вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_10 , майна до категорії речових доказів, й відповідно наявності підстав та мети для арешту такого майна, та в чому полягає необхідність в подальшому обмеженні прав ОСОБА_10 , стороною обвинувачення не доведено, що остання має будь-яке відношення до кримінального правопорушення, яке є предметом розслідуваного кримінального провадження.

Наведені обставини, на переконання слідчого судді, є підставою для відмови у задоволенні клопотання детектива.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000016 від 16.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України відмовити.

Майно, тимчасово вилучене 14.10.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі п.2 ч.1 ст.169 КПК України, повернути власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1