КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/680/2026 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року за скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000028 від 05 лютого 2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року у задоволенні скарги представника скаржника, адвоката ОСОБА_7 , яка подана в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 16 квітня 2025 року, яке вручене ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000028 від 05 лютого 2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 та скасувати повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, в межах кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0000028 від 05 лютого 2025 року.

Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

У мотивування скарги зазначає, що з вказаного повідомлення про підозру взагалі не зрозуміло, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_8 мають ознаки інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає частині першій статті 111-2 КК України.

Вказує, що повідомлена ОСОБА_8 підозра містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України, а не статті 111-2 КК України.

Зазначає, що виходячи зі змісту повідомлення про підозру взагалі не вбачається ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт поставки гранітної продукції до рф.

Також звертає увагу слідчого судді на ту обставину, що з моменту внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань минуло вже 6 місяців, і за ці шість місяців стороною обвинувачення не зібрано жодного доказу факту поставки гранітної продукції компанією підконтрольною ОСОБА_9 до рф, тим паче, в матеріалах справи відсутні докази будь-якої причетності ОСОБА_8 до інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Зауважує, що повідомлення особи про підозру за частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України є необґрунтованим через відсутність достатніх доказів, які підтверджують ключові елементи складу злочину, зокрема, в діях підозрюваного не було встановлено діяння у формі надання допомоги державі-агресору, її формуванням або окупаційній адміністрації, прямого умислу, коли особа усвідомлює, що надає допомогу державі-агресору і бажає цього.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000028 від 05 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України.

16 квітня 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт. Володарськ-Волинський, Житомирської області, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, повідомлено про підозру

- у вчиненні пособництва державі-агресору за попередньою змовою групою осіб, а саме вчинення громадянами України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України;

- у вчиненні пособництва державі-агресору за попередньою змовою групою осіб, а саме вчинення громадянами України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні, шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

04 вересня 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру від 16 квітня 2025 року у рамках кримінального провадження №0000028 від 05 лютого 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року у задоволенні скарги представника скаржника, адвоката ОСОБА_7 , яка подана в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 16 квітня 2025 року, яке вручене ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000028 від 05 лютого 2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України - відмовлено.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, є законним, вмотивованим, та відповідає вимогам статті 277 КПК України.

Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_8 , до вчинення кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятися під час розгляду обвинувального акту в суді.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам статті 277 КПК України.

Відповідно до статті 277 КПК України повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як установлено під час розгляду справи, врахувавши зазначене, слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заперечення прокурора на подану скаргу та надану копію повідомлення про підозру від 16 квітня 2025 року, вважав безпідставними посилання сторони захисту на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 є необґрунтованим, з врахуванням даних обставин вказана підозра була визнана обґрунтованою, так як такий висновок судових органів може бути лише за умови, що сама підозра відповідає вимогам статті 277 КПК України та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Роз`яснено процесуальні права та обов`язки, передбачені статтею 42 КПК України.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Аргументи апеляційної скарги захисника про те, що з вказаного повідомлення про підозру взагалі не зрозуміло, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_8 мають ознаки інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає частині першій статті 111-2 КК України; повідомлена ОСОБА_8 підозра містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 КК України, а не статті 111-2 КК України; виходячи зі змісту повідомлення про підозру взагалі не вбачається ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України; в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт поставки гранітної продукції до рф, фактично зведені до оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів, питань доведеності винуватості підозрюваної, наявності у її діях складу інкримінованих їй злочинів, не приймаються до уваги, оскільки, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, доводи сторони захисту з приводу недопустимості та неналежності доказів потребують детального дослідження порядку їх зібрання та глибокого аналізу цих доказів, що має здійснювати суд, який розглядатиме кримінальне провадження по суті під час судового розгляду, який закінчується ухваленням вироку, про що обґрунтовано зазначено слідчим суддею.

Доводи захисника щодо невірної кваліфікації дій можуть бути перевірені та виправлені шляхом внесення змін до повідомлення про підозру в ході здійснення подальшого досудового розслідування.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 частини першої статті 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог статей 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 16 квітня 2025 року, які б слугували підставою для її скасування.

Посилання сторони захисту на те, що з моменту внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань минуло вже 6 місяців, і за ці шість місяців стороною обвинувачення не зібрано жодного доказу факту поставки гранітної продукції компанією підконтрольною ОСОБА_9 до рф, тим паче, в матеріалах справи відсутні докази будь-якої причетності ОСОБА_8 до інкримінованого їй кримінального правопорушення; повідомлення особи про підозру за частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України є необґрунтованим через відсутність достатніх доказів, які підтверджують ключові елементи складу злочину, зокрема, в діях підозрюваного не було встановлено діяння у формі надання допомоги державі-агресору, її формуванням або окупаційній адміністрації, прямого умислу, коли особа усвідомлює, що надає допомогу державі-агресору і бажає цього, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що слідчим суддею при розгляді скарги на повідомлення про підозру було належним чином досліджено та надано правову оцінку повідомленню про підозру та долученим до повідомлення документам у межах, передбачених статтями 277, 278 КПК України, з точки зору вірогідності та достатності матеріалів для цього.

Інші наведені у скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4