Номер провадження: 11-сс/813/2344/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу директора ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000015 від 22.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2025 задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке вилучене за результатами проведеного 07.05.2025 обшуку за адресою: Житомирська обл., Звягельський р-н., c. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81 (81А) на суміжних земельних ділянках за кадастровими номерами :02:003:0091, :02:003:0092, :02:003:0093, :02:003:0094, :02:003:0095, :02:003:0163, :02:003:0024, а саме:

- олію соєву нерафіновану в кількості 265,430 т,

- шрот соєвий негранульований в кількості 150,25 т,

шляхом заборони будь-кому розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до скасування арешту у встановленому КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на наявність правових підстав для застосування арешту майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді директор ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, представник посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали, стверджує про безпідставність накладення арешту на майно, неврахування слідчим суддею того факту, що вилучене під час обшуку майно не є речовими доказами в кримінальному провадженні, оскільки не має відношення до кримінального правопорушення.

Зазначає, що клопотання про арешт майна не містить жодного обґрунтування того, що майно яке належить ТОВ «Яблунецьке ХПП» має будь-який зв`язок з кримінальним правопорушенням або є таким, що набуте злочинним шляхом.

Прокурором не доведено, що вилучене майно є предметом, знаряддям чи результатом вчинення кримінального правопорушення, у тому числі в період 2023-2024 років. Навпаки, зазначене майно є товарно-матеріальними цінностями виготовленими у процесі законної господарської діяльності підприємства у період 2025 року, та використовується підприємством у законній господарській діяльності.

Майно не має ознак речового доказу, прокурором не доведено, що його арешт необхідний для досягнення процесуальних цілей.

Жодних доказів або підтвердження злочинного походження майна прокурором слідчому судді не було надано.

Зазначене майно є товарною продукцією, яка використовується ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» у господарській діяльності, та становить залишки виготовленої у 2025 році продукції.

Слідчим суддею не взято до уваги, що єдиним доданим документом до клопотання є аналітичний продукт (висновок аналітика) розроблений органом досудового розслідування БЕБ України, який не передбачений нормами КПК України, як джерело доказів (ст.ст. 84, 86 КПК України) та суперечить реальним виробничим потужностям підприємства, що жодним чином не відповідає дійсності.

До матеріалів клопотання не долучено єдиний допустимий доказ податкового повідомлення рішення.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити прокурору у накладанні арешту на майно.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ч. 2 ст. 173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з матеріалів провадження детективами відділу детективів із розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою осіб, Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 22.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Так відповідно до матеріалів досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» (), ТОВ «Яблунецький ОЗ» (), ПП «Ойлпродукт» (), ТОВ «ТД Бар Олія» (), ТОВ «Бар Олія» () та ТОВ «АТК-Дніпро» (), за попередньою змовою з групою осіб, в період 2023-2024 років, шляхом здійснення реалізації олії соняшникової за готівкові кошти в адресу ризикових підприємств - експортерів, зокрема: ТОВ «Мостиська Драй Порт» (), ТОВ «Коінс Трейд» (), ТОВ «Агрокорн Сейл» (), ТОВ «Агро Лан» (), ТОВ «Орландо Стейт» (), ТОВ «Фоксгруп-Дніпро» (), ТОВ «Агро-Проджект» (), ТОВ «Новотекс-Україна» () та інших, без відображення вказаних операцій з реалізації в податковій звітності та бухгалтерському обліку ввірених підприємств, в результаті чого ухилилися від сплати податку на прибуток на загальну суму 53250764 грн та податку на додану вартість на загальну суму 25315164 грн відповідно, що є особливо великим розміром та підтверджується висновком аналітичного продукту від 17.01.2025 №9.3/3.3.1/339-25 складеним Департаментом аналізу інформації та управління ризиками БЕБ.

Так, згідно реєстраційних відомостей ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» () зареєстровано 26.05.1998; основний вид діяльності: 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин»; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Житомирській області; обліковується та фактично знаходиться за адресою: 11250, Житомирська обл., Звягельський р-н., с. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81; керівник: ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ); головний бухгалтер: ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ); засновники (власники): ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Згідно відомостей, які обліковані ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» () в податковій звітності підприємства, згідно Форми 20 ОПП, щодо відомостей про об`єкти оподаткування платника податків, обліковано знаходження та використання виробничих потужностей, заводу (маслозаводу), складських приміщень, офісних приміщень та іншого за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Привільне, а також обліковано знаходження та використання виробничих потужностей, заводу (маслозаводу), елеватора, маслоцеху, паливно - заправного комплексу, паливного складу, вагової, лабораторії, бочок, офісних приміщень, сховищ, складських приміщень, автотранспорту та іншого за адресою: Житомирська обл., Звягельський р-н., с. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81.

Крім того, згідно реєстраційних відомостей ТОВ «Яблунецький ОЗ» () зареєстровано 13.09.2017; основний вид діяльності: 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів»; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Житомирській області; обліковується та фактично знаходиться за адресою: 11250, Житомирська обл., Звягельський р-н., с. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81; керівник та головний бухгалтер: ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ); засновники (власники): ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_8 ),

Згідно відомостей, які обліковані ТОВ «Яблунецький ОЗ» () в податковій звітності підприємства, згідно Форми 20 ОПП, щодо відомостей про об`єкти оподаткування платника податків, обліковано знаходження та використання виробничих потужностей, заводу (маслозаводу), маслоцеху, паливного складу, бочок, офісних приміщень, сховищ, складських приміщень, автотранспорту та іншого за адресою: Житомирська обл., Звягельський р-н., с. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування, встановлено, що службовими особами ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» та ТОВ «Яблунецький ОЗ», організовано та впроваджено схему з реалізації необлікованої олії соняшникової, виробленої на потужностях олійноекстраційного заводу за готівкові кошти.

З метою прикриття незаконної діяльності, з реалізації необлікованої олії соняшникової, виробленої на виробничих потужностях за адресою: Україна, Житомирська обл., Ємiльчинський район, смт. Яблунець, вулиця Героїв України, буд. 81, ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» використано реквізити пов`язаного підприємства ПП «Ойлпродукт» ().

Так, згідно реєстраційних відомостей ПП «Ойлпродукт» () зареєстровано 15.11.2005; основний вид діяльності: 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна»; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області; обліковується за адресою: 1600, Запорізька обл., Василівський р-н, м. Василівка, вулиця Кірова, будинок 47; керівник: ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ); головний бухгалтер: ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_9 ); засновник (власник): ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У ході проведення аналізу встановлено, що гр. ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) являється керівником ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» (), ТОВ «Яблунецький ОЗ» () та ПП «Ойлпродукт» ().

Подальшим аналізом структури власності вищевказаних підприємств встановлено пов`язані суб`єкти фінансово-господарської діяльності, а саме: ТОВ «ТД Бар Олія» (), ТОВ «Бар Олія» () та ТОВ «АТК-Дніпро» (), директором та засновником яких являються ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ), та ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

Встановлено, що на виробничих потужностях за адресою: Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, с. Привільне, вул. Широка, буд. 2-А. фактично здійснює діяльність з переробки насіння соняшникового ТОВ «ТД Бар Олія».

Згідно реєстраційних відомостей ТОВ «ТД Бар Олія» () зареєстровано 09.12.2019; основний вид діяльності: 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів»; перебуває на обліку в ГУ ДПС в Дніпропетровській області; обліковується та здійснює діяльність за адресою: 52413, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, село Привільне, вул. Широка, будинок 2А; керівник та головний бухгалтер: ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ); засновники (власники): ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_10 ).

ТОВ «ТД Бар Олія» () в податковій звітності підприємства, згідно Форми 20 ОПП, щодо відомостей про об`єкти оподаткування платника податків, обліковано знаходження та використання виробничих потужностей, заводу (маслозаводу), маслоцеху, бочок, вагової, лабораторії, офісних приміщень, сховищ, складських приміщень, автотранспорту та іншого за адресою: Дніпропетровська обл., Солонянський район, с. Привільне, вулиця Центральна, буд. 14, власником яких виступає ТОВ «Бар Олія» (), а також обліковано знаходження та використання складських приміщень та автотранспорту за адресою: Житомирська обл., Звягельський р-н., с. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81.

Так, відповідно до реєстраційних відомостей ТОВ «Бар Олія» () зареєстровано 02.08.2017; основний вид діяльності: 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів»; перебуває на обліку в ГУ ДПС в Дніпропетровській області; обліковується та здійснює діяльність за адресою: 52413, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, село Привільне, вул. Широка, будинок 2А; керівник та головний бухгалтер: ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_10 ); засновники (власники): ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_11 ) та ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_10 ).

Згідно відомостей, які обліковані ТОВ «Бар Олія» () в податковій звітності підприємства, згідно Форми 20 ОПП, щодо відомостей про об`єкти оподаткування платника податків, обліковано знаходження та використання виробничих потужностей, будівлі по переробці вторинної сировини, ємності, бочок, насосної, градирні, вагової, десорберу, офісних приміщень, складських приміщень та іншого за адресою: Днiпропетровська обл., Солонянський район, с. Привільне, вулиця Центральна, буд. 14.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування, встановлено, що службовими особами ТОВ «ТД Бар Олія» та ТОВ «Бар Олія», організовано та впроваджено схему з реалізації необлікованої олії соняшникової, виробленої на потужностях олійноекстраційного заводу за готівкові кошти.

З метою прикриття незаконної діяльності, з реалізації необлікованої олії соняшникової, виробленої на виробничих потужностях за адресою: Україна, Днiпропетровська обл., Солонянський район, с. Привільне, вулиця Широка, буд. 2А, ТОВ «ТД Бар Олія» використано реквізити пов`язаного підприємства ТОВ «АТК-Дніпро» ().

Згідно реєстраційних відомостей ТОВ «АТК-Дніпро» () зареєстровано 25.09.2006; основний вид діяльності: 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів»; перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області; обліковується та здійснює діяльність за адресою: 71601, Запорізька обл., Василівський р-н, м. Василівка, вулиця Каховська, будинок 177; керівник: ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ); головний бухгалтер: ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ); засновники (власники): ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_19 (РНОКПП НОМЕР_12 ).

Тим самим, досудовим розслідуванням встановлено пов`язаність та підконтрольність єдиному визначеному колу причетних до протиправної діяльності осіб, зазначених суб`єктів господарської діяльності, серед яких: ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» (), ТОВ «Яблунецький ОЗ» (), ПП «Ойлпродукт» (), ТОВ «ТД Бар Олія» (), ТОВ «Бар Олія» () та ТОВ «АТК-Дніпро» ().

Так, згідно відомостей з аналітичного продукту встановлено, що в період

2023-2024 років задіяні у злочині особи, із використанням реквізитів підконтрольних ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» (), ТОВ «Яблунецький ОЗ» (), ПП «Ойлпродукт» (), ТОВ «ТД Бар Олія» (), ТОВ «Бар Олія» () та ТОВ «АТК-Дніпро» (), використовуючи потужності власних олійно-екстраційних заводів здійснили переробку насіння соняшникового, придбаного за готівкові кошти без належного документального оформлення по бухгалтерському та податковому обліках, та фактично здійснили виготовлення неоприбуткованої продукції, а саме олії соняшникової в загальній кількості 4325640 тон, яку реалізовано за готівкові кошти, без відображення вказаних операцій в первинних фінансово-господарських документах, в адресу ТОВ «Мостиська Драй Порт» (), ТОВ «Коінс Трейд» (), ТОВ «Агрокорн Сейл» (), ТОВ «Агро Лан» (), ТОВ «Орландо Стейт» (), ТОВ «Фоксгруп-Дніпро» (), ТОВ «Агро-Проджект» (), ТОВ «Новотекс-Україна» () та інших.

Згідно висновків аналітичного продукту 24.01.2025 № 9.3/3.3.3/554-25 вбачається, що:

-службові особи ТОВ «ЯБЛУНЕЦЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» () в порушення п. 201.10 п. 201.7. п.201.1 ст. 201, п.188.1 ст.188, п.187.1 ст.187, п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в період 2023-2024 років, занизили податок на додану вартість на загальну суму 13569867 грн., завищили суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 1 955 219 грн та завищили від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 99 339 грн;

-службові особи ТОВ «ЯБЛУНЕЦЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» () в порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями); п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 №860/4153; ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (із змінами та доповненнями), в період 2023-2024 років, занизили податок на прибуток на загальну суму 14061981 грн;

-службові особи ПП «ОЙЛПРОДУКТ» () в порушення вимог п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ст.1, п.2 ст.3, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.3, п.6 розділу ІІІ Положення (стандарт) бухгалтерського облiку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27.06.2013 №627 (із змінами і доповненнями), п.5, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (із змінами і доповненнями), п. 5, п.12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044 (із змінами і доповненнями), в період 2023-2024 років, занизили податок на прибуток на загальну суму 16874378 грн;

-службові особи ТОВ «ТД БАР ОЛІЯ» () в порушення п. 201.10 п. 201.7. п.201.1 ст. 201, п.188.1 ст.188, п.187.1 ст.187, п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в період 2023-2024 років, занизили податок на додану вартість на загальну суму 11745297 грн;

-службові особи ТОВ «ТД БАР ОЛІЯ» () в порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями); п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 №860/4153; ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996- ХІV (із змінами та доповненнями), в період 2023-2024 років, занизили податок на прибуток на загальну суму 10570767 грн;

-службові особи ТОВ «АТК-ДНІПРО» () в порушення вимог п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ст.1, п.2 ст.3, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.3, п.6 розділу ІІІ Положення (стандарт) бухгалтерського облiку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27.06.2013 №627 (із змінами і доповненнями), п.5, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 (із змінами і доповненнями), п. 5, п.12 Положення (стандарт) бухгалтерського облiку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044 (із змінами і доповненнями), в період 2023-2024 років, занизили податок на прибуток на загальну 11743638 грн.

Тим самим досудовим розслідуванням встановлено злочинну схему кримінального правопорушення, протиправна діяльність якої направлена на умисне ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, що кваліфікується за ч. 3 ст. 212 КК України та є тяжким злочином.

У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що причетні до злочину особи, які організовують та контролюють діяльність ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» (), ТОВ «Яблунецький ОЗ» (), ПП «Ойлпродукт» (), ТОВ «ТД Бар Олія» (), ТОВ «Бар Олія» (), ТОВ «АТК-Дніпро» () та інших підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, здійснюють закупівлю, зберігання, переробку, накопичення, переміщення, навантаження, розвантаження, оброблення продукції (сільськогосподарської продукції та олії) за адресою: Житомирська обл., Звягельський р-н., c. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81 (81А) на суміжних земельних ділянках за кадастровими номерами :02:003:0091, :02:003:0092, :02:003:0093, :02:003:0094, :02:003:0095, :02:003:0163, :02:003:0024, де розташовані нежитлові приміщення, офісні приміщення, адміністративні будівлі, складські приміщення, майданчики, резервуари, цистерни, силоси, спеціалізоване обладнання та інше.

Так, у ході здійснення досудового розслідування встановлено, що особи, які організували злочинну схему кримінального правопорушення, з метою забезпечення вчинення протиправної діяльності направленої на умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), використовують нежитлові приміщення, офісні приміщення, адміністративні будівлі, складські приміщення, майданчики, резервуари, цистерни, силоси, спеціалізоване обладнання та інше, які розташовані за адресою: Житомирська обл., Звягельський р-н., c. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81 (81А) на суміжних земельних ділянках за кадастровими номерами :02:003:0091, :02:003:0092, :02:003:0093, :02:003:0094, :02:003:0095, :02:003:0163, :02:003:0024, де зазначені особи здійснюють фінансово-господарську діяльність із використанням підконтрольних СГД.

Так, у ході здійснення досудового розслідування, на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено 07.05.2025 обшук нежитлових приміщень, офісних приміщень, адміністративних будівель, складських приміщень, майданчиків, резервуарів, цистерн, силосів, спеціалізованого обладнання та іншого, які знаходяться за адресою: Житомирська обл., Звягельський р-н., c. Яблунець, вул. Героїв України, буд. 81 (81А) на суміжних земельних ділянках за кадастровими номерами :02:003:0091, :02:003:0092, :02:003:0093, :02:003:0094, :02:003:0095, :02:003:0163, :02:003:0024, що використовуються службовими особами та власниками ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» (), ТОВ «Яблунецький ОЗ» (), ПП «Ойлпродукт» (), ТОВ «ТД Бар Олія» (), ТОВ «Бар Олія» (), ТОВ «АТК-Дніпро» () та інших підконтрольних суб`єктів господарської діяльності, за результатами проведення якого вилучено предмети, речі та документи, які підтверджують вчинення протиправної діяльності, а також вилучено майно, на вилучення якого зазначеною ухвалою суду не надано прямого дозволу, тобто тимчасово вилучено: олія соєва нерафінована в кількості 265,430 т; шрот соєвий негранульований в кількості 150,25 т.

Так перевіряючи апеляційну скаргу директора ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» ОСОБА_8 апеляційний суд прийшов до висновку, що слідчий суддя не дотримався вимог закону.

Приписами ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як на підставу необхідності накладення арешту на вищезазначене майно, прокурор в своєму клопотанні обмежився загальними фразами та цитуванням окремих норм КПК України, та зазначив, що арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів.

Проте, колегія суддів звертає увагу на неприпустимість такого загального переліку правових підстав для накладення арешту на майно. Водночас, відсутність належного обґрунтування накладення арешту майна може в подальшому потягнути за собою негативні наслідки для даного кримінального провадження та не буде слугувати його завданням, а також може порушити законні права власників майна.

Разом з цим і в суді апеляційної інстанції, прокурор не надала суду раціонального пояснення підстав та мети накладення арешту на олію соєву нерафіновану в кількості 265,430 т та шрот соєвий негранульований в кількості 150,25 т та відповідність вилученого майна критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно на зазначені недоліки клопотання прокурора не звернув увагу та не врахував доводи власника майна щодо відсутності належних і допустимих доказів у вказаному кримінальному провадженні. Слідчим суддею не було враховано, що клопотання прокурора побудовано лише на припущеннях та аналітиці.

Одночасно, слідчим суддею не взято до уваги, що єдиним доданим документом до клопотання є аналітичний продукт (висновок аналітика) розроблений органом досудового розслідування БЕБ України, який не передбачений нормами КПК України, як джерело доказів (ст.ст. 84, 86 КПК України), не є процесуальним документом, відсутня дата складання такого аналітичного продукту, не містить об`єктивних доводів щодо вчинення кримінального правопорушення. Даний документ містить лише припущення без підтвердження іншими доказами. До того ж жодним чином не підтверджує обставин, викладених у клопотанні про арешт майна.

Також слідчим суддею не враховано, що станом на день подання клопотання прокурором відсутній єдиний належний доказ наявності податкової заборгованості - узгоджене податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі акту перевірки, яке може бути винесене виключно Державною податковою службою України. Втім, слідчий суддя не звернув належної уваги на цю обставину, незважаючи на її принципове значення для обґрунтування підстав кримінального переслідування.

Бюро економічної безпеки України не є податковим контролюючим органом у розумінні статей 41 та 61 Податкового кодексу України та не має повноважень щодо визначення податкових зобов`язань. Без рішення контролюючого органу неможливо стверджувати про ухилення від сплати податків, оскільки відсутнє юридичне підтвердження факту несплати податку. Аналітичні висновки фахівців БЕБ не утворюють обов`язку зі сплати податків і не можуть слугувати доказами ухилення від їх сплати.

Всі функції з податкового контролю, проведення перевірок і стягнення податкової заборгованості належать виключно Державній податковій службі України. Зокрема, пункт 61.3 статті 61 Податкового кодексу України встановлює, що органи Служби безпеки України, Національної поліції України, прокуратури та інші правоохоронні органи не можуть безпосередньо брати участь у перевірках, що проводяться контролюючими органами, та здійснювати перевірки суб`єктів підприємницької діяльності з питань оподаткування.

Таким чином, аналітичні дослідження, які не є висновками експертів у розумінні ст.ст. 101102 КПК України, не можуть бути доказами у кримінальних провадженнях щодо ухилення від сплати податків. Вони не створюють податкових зобов`язань і не можуть бути підставою для кримінального переслідування. Узгоджене податкове повідомлення-рішення є ключовим доказом.

У постанові від 14.01.2025 року у справі №583/2063/16-к Верховним Судом викладена правова позиція відповідно до якої, обвинувачення за ст. 212 КК України передбачає наявність податкового боргу, який повинен бути узгодженим і вираховується на підставі податкової перевірки, й за результатами такої перевірки виноситься повідомлення-рішення, яке також має бути узгодженим. Натомість у кримінальному провадженні орган досудового розслідування перебрав на себе повноваження податкового органу та почав проводити розрахунки без врахування наявної в матеріалах кримінального провадження документації, фактично створивши у такий спосіб новий доказ компіляцію.

У постанові від 20.11.2024 року у справі №201/9734/21 Верховний Суд зазначив, що на час розгляду цього кримінального провадження податкове повідомлення-рішення оскаржується в порядку адміністративного судочинства. Тож наразі не встановлено, чи є в цьому провадженні обов`язковий елемент складу злочину, передбачений ст. 212 КК України, а саме чи призвели діяння, що інкримінувалися до фактичного ненадходження до бюджетів коштів у великих й особливо великих розмірах, і це питання перебуває на вирішенні судів адміністративної юрисдикції.

До того ж, дотримання прав платників податків є ключовим. Оскарження податкових рішень та забезпечення прозорості процесу є важливими для захисту прав суб`єктів господарювання. Судова практика підтверджує, що докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості та достовірності, чого аналітичні дослідження у більшості випадків не забезпечують.

Слідчим суддею не було враховано, що у клопотанні прокурора не наведено жодних підстав, які закріплені положеннями ст. 170 КПК України. Клопотання не містить жодного відповідного обґрунтування, а лише викладено на припущеннях.

Окрім того, слідчим суддею не враховано що майно на яке накладено арешт використовується у господарській діяльності ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство», цим самим без належного правового обґрунтування фактично перешкоджає здійсненню законної господарської діяльності, унеможливлює законне отримання прибутку, а відтак і сплату податків до Державного бюджету України, що суперечить інтересам як самого підприємства, так і держави в цілому.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що арештоване майно, а саме олія соєву нерафіновану в кількості 265,430 т, шрот соєвий негранульований в кількості 150,25 тон є товарною продукцією, яка використовується ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» у господарській діяльності, та становить залишки виготовленої у 2025 році продукції, що підтверджується долученими до апеляційної скарги копіями документів (договорами поставки, актами внутрішнього пересування олійного насіння, актами приймання складами готової продукції і побічної (супутньої) продукцією, реєстрами тощо), та не мають відношення до кримінального провадження.

Прокурор вказаних доводів апеляційної скарги під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції не спростувала та доказів на противагу зазначеному не надала.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів вважає, що прокурором не доведено відношення виявлених під час обшуку 07.05.2025 року товарів до обставин, які досліджуються в даному кримінальному провадженні відповідно до відомостей, які були внесені до ЄРДР за ч. 3 ст.212 КК України.

Крім того, посилання прокурора про те, що наразі у вказаному кримінальному провадженні відповідно до постанови від 17.09.2025 призначена судова економічна експертиза, у зв`язку з чим арешт майна наразі виправданий є необґрунтованими, оскільки для дослідження експертам необхідно надати матеріали кримінального провадження №0000015 від 22.01.2025, а тому, на думку апеляційного суду, накладання арешту на майно, яке має законне походження, що підтверджується долученими документами, буде невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З огляду на вищевикладене, оскільки стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні необхідність накладення арешту на майно, не обґрунтовано правову підставу для арешту майна, жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити прокурору у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, не звернувши увагу на необґрунтованість клопотання прокурора про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, що є підставою для задоволення апеляційної скарги директора ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» ОСОБА_8 , скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Яблунецьке Хлібоприймальне Підприємство» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000015 від 22.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якоювідмовити в задоволенні клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000015 від 22.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про накладення арешту на майно, яке вилучене за результатами проведеного 07.05.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 на суміжних земельних ділянках за кадастровими номерами :02:003:0091, :02:003:0092, :02:003:0093, :02:003:0094, :02:003:0095, :02:003:0163, :02:003:0024, а саме:

-олію соєву нерафіновану в кількості 265,430 т,

-шрот соєвий негранульований в кількості 150,25 т.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4