справа № 208/4836/25
провадження № 1-кп/208/711/26
УХВАЛА

28 січня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі колегії суддів: головуючого, судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарях, ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

під час судового засідання по справі кримінального провадження № 0001515, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду міста Кам`янського перебуває вищезазначене кримінальна справа. Обвинуваченій обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У справі розпочато судовий розгляд, триває дослідження доказів.

В судове засідання не з`явився захисник ОСОБА_9 . Адвокат ОСОБА_10 зазначила, що останній терміново викликаний у судове засідання в апеляційній інстанції. Просила не досліджувати матеріали справи у відсутності другого захисника. Обвинувачена підтримала думку адвоката.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_11 може переховуватись від суду, так як обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків та експерта. Обвинувачена може знищити, сховати або спотворити речі та документи, видалити сліди листування в мобільних додатках. ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, перебуваючи на волі може продовжити спілкуватись з представником держави-загарбника. Перебуваючи на свободі обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ініціативно, за грошову винагороду, надавала представнику іноземної держави допомогу у веденні підривної діяльності на шкоду Україні.

Адвокат ОСОБА_7 зазначила, що наведені прокурор ризики залишаються незмінними протягом тривалого часу, навіть не зважаючи на ту обставини, що деякі з них виключалась попередніми ухвалами суду. ОСОБА_8 тривалий час перебуває під вартою Її належну процесуальну поведінку цілком можливо забезпечити шляхом застосування цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету, або визначення розміру застави. Можливість застосування таких запобіжних заходів у справах такої категорії, встановлена судовою практикою.

Обвинувачена підтримала думку захисників.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Частиною 6 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою)

ЄСПЛ у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді 15-ти років позбавлення волі, або довічне ув`язнення, з конфіскацією майна.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

В рішенні «Бекчиєв проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Суд вважає про доведеність існування ризику переховування обвинуваченої від суду, з огляду на міру покарання, яка їй загрожує у разі визнання винною.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_11 лояльно налаштована до країни-загарбника, ініціативно, за грошову винагороду, надавала представнику іноземної держави допомогу у веденні підривної діяльності на шкоду України, і на думку суду це підтверджує ризик вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення.

На переконання суду, наведені прокурором у клопотанні ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують подальше утримання обвинуваченої під вартою.

Ризик незаконного впливу обвинуваченої на свідка та експерта, ризик перешкоджання кримінальному провадження іншим чином, на думку суду є мінімальним, і при прийнятті рішення за клопотанням прокурора судом не враховується.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченої шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та вони не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження, положень ч.6 ст. 176 КПК України та особи обвинуваченої.

Відповідно до ст. 183 КПК України альтернативний запобіжний захід у виді застави судом не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 25.03.2026 року, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої на домашній арешт, визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2 ,