Дата документу 03.11.2025 Справа № 337/1370/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1370/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/241/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Кропивницькому, громадянки України, має середню освіту, не працює, не заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції,

обвинуваченої ОСОБА_6 .

Перший заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2024 року, якою звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, та закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при постановленні вказаної ухвали суду щодо ОСОБА_6 допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вважає, що головуючий у справі замість вирішення питань, які пов`язані з підготовкою до судового розгляду, за клопотанням захисника дослідив довідку лікаря нарколога ТОВ «Медичний центр «Метіда» від 10 квітня 2024 року, в якій встановлено діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Вживання психостимуляторів зі шкідливими наслідками», та дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 такої заохочувальної міри, як звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Однак, судом не враховано положення ст.ст.91, 349, 358 КПК України та належним чином не з`ясовано чи дійсно ОСОБА_6 страждала на захворювання з діагнозом «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження в умовах стаціонару, що передбачено відповідними нормативними актами.

Прокурор вважає, що суд у підготовчому судовому засіданні не мав права досліджувати вказаний медичний документ, яким не було встановлено діагноз «наркоманія», та помилково поклав цей документ в основу свого рішення.

Згідно з ухвалою суду, 15 лютого 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись в лісосмузі, поблизу кафе «ШО-ШО» за адресою: м.Запоріжжя, проспект Інженера Преображенського, буд. 31, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбала зіп-пакет з речовиною білого кольору, обгорнутий ізоляційною стрічкою червоного кольору, який поклала до лівої кишені брюк для власного вживання, та направилась до проїжджої частини, де була зупинена працівниками поліції.

15 лютого 2023 року у період часу з 17 год. 22 хв. до 17 год. 27 хв. в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, проспект Інженера Преображенського, буд. 31 у лісосмузі поблизу кафе «ШО-ШО» за участю ОСОБА_6 виявлено та вилучено з лівої кишені брюк зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно з висновком експерта у наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-пропілідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої складає 0,16078 г (в перерахунку на основу), яку ОСОБА_6 діючи умисно, незаконно придбала та незаконно зберігала при собі, без мети збуту.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання, яке підтримала ОСОБА_6 , в якому просить суд звільнити від кримінальної відповідальності обвинувачену у зв`язку із тим, що вона добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Обвинувачена пояснила, що повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинуваченні, вказала, що має залежність від наркотиків та психотропних речовин, їй встановлений відповідний діагноз, звернулась добровільно до лікувального закладу для того, щоб вилікуватись від наркотичної залежності.

Прокурор не заперечує проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Так, частиною четвертою статті 309 КК України визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Положення вказаної норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; особою розпочато лікування від наркоманії.

Для правильного застосування положень ч.4 ст.309 КК України суд першої інстанції мав встановити чи страждала ОСОБА_6 на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обвинуваченій було встановлено діагноз «наркоманія».

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час підготовчого судового засідання захисник звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, у зв`язку із тим, що вона добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

На підтвердження свого клопотання захисником надано суду довідку лікаря нарколога ТОВ «Медичний центр «Метіда» ОСОБА_10 від 16 квітня 2024 року, де зазначено, що 10 квітня 2024 року ОСОБА_6 добровільно звернулась до лікаря нарколога ТОВ «МЦ Метіда» та їй вистановлений діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Вживання психостимуляторів зі шкідливими наслідками». Призначено амбулаторне лікування, на якому знаходиться по теперішній час.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченої про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки обвинувачена добровільно звернулась до лікувального закладу, розпочала лікування від наркоманії, повністю визнала пред`явлене їй обвинувачення, не оспорює фактичних обставин справи. Кримінальне провадження щодо останньої підлягає закриттю.

Разом з цим, суд належним чином не з`ясував, чи дійсно ОСОБА_6 був встановлений діагноз «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року №306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 листопада 1997 року.

В наданій стороною захисту довідці лікаря нарколога ОСОБА_10 відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 був встановлений діагноз «наркоманія», що є однією з обов`язкових умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Викладене узгоджується із висновками, викладеними в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 29 листопада 2021 року у справі №357/11205/19.

Окрім того, як убачається з матеріалів провадження та вищевказаної довідки лікаря нарколога, ОСОБА_6 звернулася до ТОВ «МЦ Метіда» 10 квітня 2024 року, тобто вже після скерування обвинувального акту щодо неї до суду, незадовго до проведення підготовчого судового засідання, чому суд жодної оцінки не надав та не з`ясував належним чином, чи дійсно обвинувачена звернулася до лікувального закладу з метою вилікуватися саме від наркоманії.

При цьому колегія суддів звертає увагу і на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься копія ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03 травня 2023 року у іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , якою остання, з урахуванням аналогічної довідки лікаря-нарколога ТОВ «МЦ Метіда» ОСОБА_10 , раніше вже була звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, а кримінальне провадження щодо неї було закрито.

Отже, судом першої інстанції не було з`ясовано всіх обставин, що мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала суду на підставі ст.ст.407, 409, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.

Діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, тому, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі апеляційного суду, повно та всебічно дослідити обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступник керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2024 року, якою звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4