Справа № 139/142/25
Провадження №11-кп/801/1011/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000018, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.01.2025 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано попереднє ув`язнення з 08.01.2025 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залучення експерта в розмірі 13 979 (тринадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 15 копійок.

Вирішено питання про забезпечення заходів кримінального провадження у виді арешту майна, а також долю речових доказів.

Місцевим судом установлено, що 07 січня 2025 року близько 02:00 години до будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 прийшов ОСОБА_10 для спільного вживання спиртних напоїв.

Перебуваючи біля вхідних дверей будинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_11 почав виштовхувати ОСОБА_12 з території домоволодіння.

Знаходячись на вулиці Українській, за межами території домоволодіння, на грунті тривалих неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на вбивство ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди життю і здоров`ю та свідомо бажаючи настання цих наслідків, діючи умисно, ОСОБА_7 наніс не менше двох ударів руками в область правого вуха та не менше одного удару в область лівого вуха ОСОБА_10 .

Захищаючись від нападу, ОСОБА_10 схопив обвинуваченого та вони разом впали на землю. Опинившись на землі під потерпілим, ОСОБА_7 , перехопивши ніж у потерпілого, заподіяв йому ріжучий удар ножем в область шиї, чим спричинив різану рану м`яких тканин шиї з масивною зовнішньою кровотечею. Подолавши опір потерпілого, ОСОБА_7 виліз на нього, притиснув грудну клітину потерпілого до землі коліном та завдав йому ще одного удару рукою зажатою в кулак в область шиї зліва.

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани м`яких тканин шиї по передній поверхні у середній третині, яка доходить до щитоподібного хряща, з пересіченням лівого грудинно-сосцеподібного м`язу та мілких судин з масивною зовнішньою кровотечею, рана у зовнішнього краю правої брови; синці на верхній та нижній повіках правового ока, синці в правій скроневій ділянці голови, на всю поверхню правої та лівої вушної раковини, два синця на тильній поверхні лівої кисті напроти 4-5 пальців, та на тильній поверхні правої кисті; три садна в дільниці підборіддя; перелом 2-9 ребер лівої половини грудної клітини по середньо-ключичній лінії без пошкодження пристінкової плеври, та 2-8 ребер правої половини грудної клітини по передньо-підпахвовій лінії; перелом правого рожка під`язикової кістки та щитоподібного хряща по середній лінії з масивним крововиливом у навколишні тканини.

Смерть ОСОБА_10 настала від масивної зовнішньої кровотечі, яка розвинулась внаслідок різаної рани м`яких тканин шиї по попередній поверхні у середній третині, яка доходить до щитоподібного хряща, з пересіченням лівого грудинно-сосцеподібного м`язу та мілких судини. Зазначені тілесні пошкодження спричинили небезпечні до життя явища-шок важкого ступеню, та між тілесними пошкодженнями та смертю ОСОБА_10 є причинний зв`язок.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2025 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить в цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому за пред`явленим обвинуваченням покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при призначенні покарання суд всупереч положень ст. 65 КК України не врахував поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який не визнав вини, жодним чином не розкаявся, що свідчить про його антигромадську поведінку. За таких обставин призначене покарання наближене до мінімальної межі є несправедливим внаслідок м`якості.

У апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку місцевого суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого та призначення покарання через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст. 118 КК України та за цим законом призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

У своїх доводах посилається на те, що у ході судового розгляду із показань обвинуваченого було встановлено, що останній захищався від збройного нападу потерпілого та у ході цього нападу перехопив ножа, яким завдав удару у відповідь, що вказує на вбивство при перевищенні меж необхідної оборони та такі дії охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України. Також зазначає, що із показань судово-медичного експерта ОСОБА_13 установлено, що механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 відповідає показанням обвинуваченого у тій частині, що такий удар був нанесений останнім у положенні лежачи на спині.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі та водночас заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та одночасно просили задовольнити апеляційну скаргу захисника.

Інші учасники (потерпілий) будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду не з`явились, заяв про поважність причин неприбуття до суду не подавали. Такі обставини відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, зазначені вимоги закону при постановленні вироку судом не дотримані в повній мірі, натомість допущені такі істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Важливою умовою забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду є передбачена кримінальним процесуальним законом можливість перевірки законності та обґрунтованості судових рішень судами вищих інстанцій.

Забезпечення апеляційного та касаційного оскарження судових рішень згідно з ст.129 Конституції є одним із принципів судочинства.

Відповідно до ст. 8 та 9 Кримінального процесуального кодексу кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями й визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії та процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у КПК відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, вони, у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не тільки з того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання. Тобто для зміни або скасування вироку чи ухвали від суду апеляційної інстанції не вимагається встановлення наслідків, допущених судом першої інстанції порушень і причинного зв`язку між допущеними порушеннями і прийняттям незаконного та/або необґрунтованого рішення.

Рішення про скасування або про зміну судового рішення приймається судом апеляційної інстанції з урахуванням характеру допущених судом першої інстанції порушень та фактичних обставин справи в межах перегляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» від 21.06.2007 (заява № 11370/02) «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності в здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане тільки в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру».

За змістом статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є актом реалізації судової влади. Якість судового рішення - це один з основних критеріїв ефективності правосуддя. Судове рішення високої якості - це рішення, яке досягає правильного результату - наскільки це дозволяють надані судді матеріали - у справедливий, швидкий, зрозумілий та недвозначний спосіб.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, а фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину. Юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, у зв`язку з чим конкретність викладення фактичних обставин у кримінальному провадженні, а отже, і обвинувачення особи, не повинно викликати сумнівів.

Із оскаржуваного вироку убачається, що формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відрізняється від обвинувачення, сформульованого органом досудового розслідування та викладене у обвинувальному акті, зокрема в частині обставин доступу обвинуваченого ОСОБА_7 до знаряддя злочину (ножа) та заподіяння ним удару, внаслідок якого настала смерть потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому установивши, що обвинувачений саме перехопив знаряддя злочину з рук потерпілого, місцевий суд не здійснив належним чином аналіз показань обвинуваченого про перебування у стані необхідної оборони, перевищення її меж, та не співставив такі показання з іншими доказами, зокрема даними слідчого експерименту за участю обвинуваченого, висновку судово-медичної експертизи трупа потерпілого, показаннями експерта щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень.

За відсутності таких даних висновок про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України є передчасним.

Окрім того судом не з`ясовано належність знаряддя злочину (ножа) певній особі обвинуваченому чи потерпілому.

Такі істотні порушення кримінального процесуального закону очевидно перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що тягне за собою скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги прокурора в частині м`якості призначеного покарання суд зауважує, що за змістом ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання, у тому числі, про застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Водночас необхідно зауважити, що при новому розгляді, якщо місцевий суд дійде висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні висунутого на даний час обвинувачення, при призначенні покарання необхідно врахувати положення п. 3 ч. 1 ст. 65, ч. 2 ст. 65 КК України, а саме ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги закону про те, що призначене покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Окрім того, одночасно із скасуванням судового рішення (вироку) з призначенням нового розгляду провадження у суді першої інстанції суд вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, але не довше, аніж до початку судового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000018, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.01.2025 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 115 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на шістдесят днів, але не довше, аніж до початку судового розгляду у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: