УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого слідчого відділу Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Жиомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0001196 від 01.12.2025 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що 01.12.2025, в період часу з 06 години 00 хвилин по 09 годину 00 хвилин, невідома особа, в умовах воєнного стану, перебуваючи в кімнаті № 15, що розташована в готельному комплексі «Королівська Бочка» за адресою: м. Житомир, вул. Івана Гонти, 68, скоїла крадіжку мобільного телефону «Redmi 15», завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму близок 10 000 гривень.

02.12.2025 за адресою: м. Житомир, Новий Бульвар, 1, в період часу з 11 години 00 хвилин по 11 годину 20 хвилин було проведено ОМП, в ході якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка добровільно надала для огляду та вилучення мобільний телефон марки «Redmi 15C» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 в чохлі фіолетового кольору, вказані речі було поміщено до спец пакету PSP1504660 та вилучено до Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, за адресою м. Житомир, Новий Бульвар, 1.

03.12.2025 на підставі ст. 98 КПК України постановою слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області вищевказані вилученні речі визнано речовими доказами.

На цей час виникла необхідність у збереженні вказаних речових доказів.

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя враховує наступне.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі які добровільно надала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 , а саме на: мобільний телефон марки «Redmi 15C» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 в чохлі фіолетового кольору, які поміщено до спец пакету PSP1504660, з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1