Провадження № 11-сс/801/3/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

06 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заявника ОСОБА_7 по відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від участі у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2025 року,

встановив:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду від 05 листопада 2025 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 29 вересня 2025 року.

Під час судового розгляду в судовому засіданні ОСОБА_7 заявив відвід кожному судді із колегії суддів, що розглядають дану справу на тій підставі, що зазначені судді неодноразово розглядали справи з його участю й постановили в них незаконні, на його думку, рішення. Звертає увагу також на практику Верховного Суду, зокрема, ухвалу від 25 грудня 2025 року в справі № 508/1044/15-к, в якій касаційний суд, встановивши, що всі судді, які входять до складу кримінальної палати, не можуть брати участь у розгляді конкретної справи, передав її на розгляд іншого апеляційного суду. ОСОБА_7 звертає увагу на те, що судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є суддями цивільної палати Вінницького апеляційного суду, й, на його думку, не мають права брати участі в розгляді його справи, особливо в якості головуючого, доповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення заяви про відвід вказуючи, що передбачені законом підстави для відводу по справі відсутні, перевіривши наведенні у заявах доводи та вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», п. 49).

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу у своїх рішеннях, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (п. 53 зазначеної справи).

Європейський суд з прав людини також зазначав, що проблема може виникнути, якщо суддя приймає участь у двох провадженнях, що стосуються одних фактів (Indra v.Slovakia (Iндра проти Словаччини), п.п. 51-53).

Встановлення помилки у юридичному трактуванні може поставити під сумнів безсторонність судді (San Leonard Bane Clab v.Malta (Сан Леонардо Бене Клаб проти Мальти), п. 64).

Прийняття судових рішень у декількох провадженнях, що стосуються одних і тих же фактів, тих же самих учасників процесу, встановлення вищестоящим судом грубих порушень у юридичному тлумаченні, ставить під сумнів безсторонність суду з огляду на те, що правосуддя повинно не тільки чинитися, але і має бути видно, що воно чиниться з довірою, яку суд повинен вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v.Malta (Мікаллефф проти Мальти) п. 98).

Слід звернути увагу на те, що в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи від 17 листопада 2010 року (CM/Rec(2010)12) у пункті 11 щодо зовнішньої незалежності суддів зазначено, що зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Судом встановлено, що в провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває цілий ряд справ за скаргами ОСОБА_7 на ухвали слідчих суддів, які неодноразово розглядалися і за участю суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та в їх задоволенні було відмовлено.

Колегія суддів відкидає посилання ОСОБА_7 на те, що судові рішення, постановлені за участю суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є незаконними чи необґрунтованими, проте з огляду на те, що зазначені судові рішення є негативними для заявника, проте не підлягають оскарженню в касаційному порядку, в заявника могло скластися враження про те, що зазначені судді ставляться до нього необ`єктивно чи неупереджено.

Додаткові сумніви в ОСОБА_7 викликає та обставина, що судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є суддями судової палати з розгляду цивільних справ і те, що на підставі рішення Зборів суддів зазначені судді вправі здійснювати розгляд кримінальних справи у разі відсутності суддів судової палати з розгляду кримінальних справи, не змінює його позиції про те, що відповідна справа в зв`язку з її винятковою важливістю для нього має бути переглянута суддями, які входять до складу кримінальної палати. На підтвердження цього посилається на ухвалу Верховного Суду від 25 грудня 2025 року в справі № 508/1044/15-к, якою касаційний суд встановивши, що судді кримінальної палати, які могли б взяти участь у розгляді цієї справи, відсутні, прийняв рішення про передачу справи на розгляд іншого апеляційного суду.

Отже в той час як об`єктивні підстави для відводу суддів відсутні, існує категоричне суб`єктивне несприйняття заявником ОСОБА_7 суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яке в разі продовження розгляду ними справ за його скаргами може призвести до необґрунтованих скарг, подальших відводів, і затягування розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 статті 75, статтями 80-82 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2025 року задовольнити, а судове провадження (справа № 127/30814/25) передати на повторний автоматизований розподіл відповідно до статті 35 КПК України для заміни суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4