Провадження №1-кс/369/3423/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000658 від 25.09.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. З ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000658 від 25.09.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. З ст.289 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.09.2017 (більш точного часу не встановлено) поблизу територіального сервісного центру № 3246 МВС України, що в селі Софіївська Борщагівка по вулиці Льва Толстого 2, Києво- Святошинського району Київської області ОСОБА_6 на пропозицію свого знайомого ОСОБА_5 , передав останньому з метою технічного обслуговування та пошуку потенційних клієнтів для оренди, власний автомобіль марки «NISSAN LEAF» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від замку запалення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу своєму знайомому ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_5 ввів ОСОБА_6 в оману, запевнивши останнього стосовно встановлення на вказаний автомобіль системи супутникового GPS-моніторингу транспортного засобу, за допомогою якої ОСОБА_6 здійснюватиме контроль за місцезнаходженням та рухом належного йому автомобіля, достовірно усвідомлюючи, що цю систему встановлено на іншому автомобілі марки MAZDA З д.н.з. НОМЕР_2 , який належить третій особі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , маючи прямий умисел та мету на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману, поїхав на автомобілі марки «NISSANLEAF» д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , в невідомому напрямку.

В подальшому ОСОБА_5 автомобілем марки «NISSANLEAF»fl.H.3. НОМЕР_3 , попередня вартість якого за даними потерпілого 15 000 доларів США, що станом на 08.09.2017 за курсом НБУ становить 390 000 гривень, розпорядився на власний розсуд, завдавши великої матеріальної шкоди.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 13.10.2017 року в територіальному сервісному центрі, який розташовується на території села Софіївська Борщагівка, Київської області, придбав і зареєстрував на себе автомобіль марки «MERCEDES-BENZ ML- 350», реєстраційний номер НОМЕР_4 , колір сірий, 2008 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , та попередньо домовившись із ОСОБА_5 , передав йому вказаний транспортний засіб в оренду, з метою отримання прибутку в майбутньому, на що ОСОБА_5 використовуючи довірливі відносини, що склалися внаслідок особистого знайомства із потерпілим ОСОБА_6 , пообіцяв допомогти йому в пошуку орендаря автомобіля, технічному обслуговуванні та тимчасовому збереженні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ ML-350», реєстраційний номер НОМЕР_4 , на власній території, повідомивши при цьому неправдиві відомості про наявність в останнього такої можливості, тобто ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману з метою заволодіння його автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML-350», реєстраційний номер НОМЕР_4 , шляхом зловживання довірою.

Таким чином, ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в період із 13 жовтня 2017 року по 30 серпня 2018 року (більш точного часу не встановлено), склав із потерпілим ОСОБА_6 акт приймання-передачі транспортних засобів від 24.01.2018, згідно якого зобов`язувався повернути транспортний засіб не пізніше 30 серпня 2018 року, та реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману та зловживанням довірою, вчинив незаконне заволодіння автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML-350», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та отримавши можливість керувати вказаним транспортним засобом і здійснювати рух на ньому, всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , розпорядився вище вказаним автомобілем на власний розсуд, передавши вказаний автомобіль, у не встановлений досудовим розслідуванням час та місце, невстановленим особам, чим завдав великої матеріальної шкоди.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 10.10.2017 року в територіальному сервісному центрі, який розташовується на території села Софїївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, придбав і зареєстрував на себе автомобіль марки «MERCEDES-BENZ ML-350», реєстраційний номер НОМЕР_6 , колір білий, 2008 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , та попередньо домовившись із ОСОБА_5 , передав йому вказаний транспортний засіб в оренду, з метою отримання прибутку в майбутньому, на що ОСОБА_5 використовуючи довірливі відносини, що склалися внаслідок особистого знайомства із потерпілим ОСОБА_6 , пообіцяв допомогти йому в пошуку орендаря автомобіля, технічному обслуговуванні та тимчасовому збереженні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ ML-350», реєстраційний номер НОМЕР_6 , на власній території, повідомивши при цьому неправдиві відомості про наявність в останнього такої можливості, тобто ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману з метою заволодіння його автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML-350», реєстраційний номер НОМЕР_6 , шляхом зловживання довірою.

Таким чином, ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в період із 13 жовтня 2017 року по 30 серпня 2018 року (більш точного часу не встановлено), склав із потерпілим ОСОБА_6 акт приймання-передачі транспортних засобів від 24.01.2018, згідно якого зобов`язувався повернути транспортний засіб не пізніше 30 серпня 2018 року, та повторно реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману та зловживанням довірою, вчинив незаконне заволодіння автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML-350», реєстраційний номер НОМЕР_6 , та отримавши можливість керувати вказаним транспортним засобом і здійснювати рух на ньому, всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , розпорядився вище вказаним автомобілем на власний розсуд.

Так, в подальшому під час досудового розслідування встановлено місце знаходження автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML-350», реєстраційний номер НОМЕР_6 , який повернуто потерпілому ОСОБА_6 на зберігання.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 25.10.2017 року в територіальному сервісному центрі, який розташовується на території села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, придбав і зареєстрував на себе автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_8 , колір чорний, 2012 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , та попередньо домовившись із ОСОБА_5 , передав йому вказаний транспортний засіб в оренду, з метою отримання прибутку в майбутньому, на що ОСОБА_5 використовуючи довірливі відносини, що склалися внаслідок особистого знайомства із потерпілим ОСОБА_6 , пообіцяв допомогти йому в пошуку орендаря автомобіля, технічному обслуговуванні та тимчасовому збереженні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_8 , на власній території, повідомивши при цьому неправдиві відомості про наявність в останнього такої можливості, тобто ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману з метою заволодіння його автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_8 , шляхом зловживання довірою.

Таким чином, ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в період із 13 жовтня 2017 року по 30 серпня 2018 року (більш точного часу не встановлено), склав із потерпілим ОСОБА_6 акт приймання-передачі транспортних засобів від 24.01.2018, згідно якого зобов`язувався повернути транспортний засіб не пізніше 30 серпня 2018 року, та повторно реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману та зловживанням довірою, вчинив незаконне заволодіння автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_8 , та отримавши можливість керувати вказаним транспортним засобом і здійснювати рух на ньому, всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , розпорядився вище вказаним автомобілем на власний розсуд.

Так, в подальшому під час досудового розслідування встановлено місце знаходження автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_8 , який повернуто потерпілому ОСОБА_6 на зберігання.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 24.01.2018 року в територіальному сервісному центрі, який розташовується на території села Софіївська Борщагівка Києво-Святтошинського району Київської області, придбав і зареєстрував на себе автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_10 , колір чорний, 2012 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , та попередньо домовившись із ОСОБА_5 , передав йому вказаний транспортний засіб в оренду, з метою отримання прибутку в майбутньому, на що ОСОБА_5 використовуючи довірливі відносини, що склалися внаслідок особистого знайомства із потерпілим ОСОБА_6 , пообіцяв допомогти йому в пошуку орендаря автомобіля, технічному обслуговуванні та тимчасовому збереженні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_10 , на власній території, повідомивши при цьому неправдиві відомості про наявність в останнього такої можливості, тобто ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману з метою заволодіння його автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_10 , шляхом зловживання довірою.

Таким чином, ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в період із 13 жовтня 2017 року по 30 серпня 2018 року (більш точного часу не встановлено), склав із потерпілим ОСОБА_6 акт приймання-передачі транспортних засобів від 24.01.2018, згідно якого зобов`язувався повернути транспортний засіб не пізніше 30 серпня 2018 року, та повторно реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману та зловживанням довірою, вчинив незаконне заволодіння автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_10 , та отримавши можливість керувати вказаним транспортним засобом і здійснювати рух на ньому, всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , розпорядився вище вказаним автомобілем на власний розсуд.

Так, в подальшому під час досудового розслідування встановлено місце знаходження автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Е-200», реєстраційний номер НОМЕР_12 , який повернуто потерпілому ОСОБА_6 на зберігання.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 25.10.2017 року в територіальному сервісному центрі, який розташовується на території села Софїівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, придбав і зареєстрував на себе автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 122 CDA», реєстраційний номер НОМЕР_13 , колір чорний, 2011 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_14 , та попередньо домовившись із ОСОБА_5 , передав йому вказаний транспортний засіб в оренду, з метою отримання прибутку в майбутньому, на що ОСОБА_5 використовуючи довірливі відносини, що склалися внаслідок особистого знайомства із потерпілим ОСОБА_6 , пообіцяв допомогти йому в пошуку орендаря автомобіля, технічному обслуговуванні та тимчасовому збереженні автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO 122 CDA», реєстраційний номер НОМЕР_13 , на власній території, повідомивши при цьому неправдиві відомості про наявність в останнього такої можливості, тобто ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману з метою заволодіння його автомобілем марки «MERCEDES-BENZ VITO 122 CDA», реєстраційний номер НОМЕР_13 , шляхом зловживання довірою.

Таким чином, ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в період із 13 жовтня 2017 року по 30 серпня 2018 року (більш точного часу не встановлено), склав із потерпілим ОСОБА_6 акт приймання-передачі транспортних засобів від 24.01.2018, згідно якого зобов`язувався повернути транспортний засіб не пізніше 30 серпня 2018 року, та повторно реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману та зловживанням довірою, вчинив незаконне заволодіння автомобілем марки «MERCEDES-BENZ VITO 122 CDA», реєстраційний номер НОМЕР_13 , 2011 року випуску, та отримавши можливість керувати вказаним транспортним засобом і здійснювати рух на ньому, всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , розпорядився вище вказаним автомобілем на власний розсуд, чим завдав великої матеріальної шкоди потерпілому.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 18.08.2017 року в територіальному сервісному центрі, який розташовується на території села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, придбав і зареєстрував на себе автомобіль марки «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_15 , колір білий, 2012 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_16 , та попередньо домовившись із ОСОБА_5 , передав йому вказаний транспортний засіб в оренду, з метою отримання прибутку в майбутньому, на що ОСОБА_5 використовуючи довірливі відносини, що склалися внаслідок особистого знайомства із потерпілим ОСОБА_6 , пообіцяв допомогти йому в пошуку орендаря автомобіля, технічному обслуговуванні та тимчасовому збереженні автомобіля марки «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_15 , на власній території, повідомивши при цьому неправдиві відомості про наявність в останнього такої можливості, тобто ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману з метою заволодіння його автомобілем марки «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_15 , шляхом зловживання довірою.

Таким чином, ОСОБА_5 , на виконання заздалегідь розробленого плану, в період із 13 жовтня 2017 року по 30 серпня 2018 року (більш точного часу не встановлено), склав із потерпілим ОСОБА_6 акт приймання-передачі транспортних засобів від 24.01.2018, згідно якого зобов`язувався повернути транспортний засіб не пізніше 30 серпня 2018 року, та повторно реалізовуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману та зловживанням довірою, вчинив незаконне заволодіння автомобілем марки «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_15 , 2012 року випуску, та отримавши можливість керувати вказаним транспортним засобом і здійснювати рух на ньому, всупереч волі потерпілого ОСОБА_6 , розпорядився вище вказаним автомобілем на власний розсуд.

Так, в подальшому під час досудового розслідування встановлено місце знаходження автомобілем марки «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_15 , який повернуто потерпілому ОСОБА_6 на зберігання.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 08.09.2017 року в територіальному сервісному центрі, який розташовується на території села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, придбав і зареєстрував на себе автомобіль марки «NISSAN LEAF», реєстраційний номер НОМЕР_17 , колір білий, 2015 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , та попередньо домовившись із ОСОБА_5 , передав йому вказаний транспортний засіб в оренду, з метою отримання прибутку в майбутньому, на що ОСОБА_5 використовуючи довірливі відносини, що склалися внаслідок особистого знайомства із потерпілим ОСОБА_6 , пообіцяв допомогти йому в пошуку орендаря автомобіля, технічному обслуговуванні та тимчасовому збереженні автомобіля марки «NISSAN LEAF», реєстраційний номер НОМЕР_17 , на власній території, повідомивши при цьому неправдиві відомості про наявність в останнього такої можливості, тобто ввів потерпілого ОСОБА_6 в оману з метою заволодіння його автомобілем марки «NISSAN LEAF», реєстраційний номер НОМЕР_17 , шляхом зловживання довірою.

25.09.2018 розпочато досудове розслідування кримінальному провадженні № 0000658 від 25.09.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

30.11.2018 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.

Крім того, СВ Києво-Святошинського проводилося досудове розслідування № 0004296 від 09.09.2019 за ознаками злочинів передбачених ч ст.289 та ч. 3 ст. 289 КК України.

09.09.2019 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.289 ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди, вчиненому повторно.

27.01.2020 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0004296 від 09.09.2019 об`єднано з матеріалами кримінального провадження за №0000658 від 25.09.2018.

Таким чином, у вчиненні вказаних злочинів підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 289 КК України, окремі з яких (ч. 3 ст.289 КК України) відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

?переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

?знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні;

?вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, які за ступенем тяжкості є особливо тяжкими злочинами (ч. З ст. 289 КК України), буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик у контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

-підозрюваний не має родини та утриманців, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків;

?підозрюваний не має офіційного постійного місця роботи;

?підозрюваний не має постійного місця проживання.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчинених ним злочинів, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що місцезнаходження автомобіля, якими заволодів ОСОБА_5 у результаті вчинення злочинів, на даний час не встановлено.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідка, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого та фактичне місце роботи свідка, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Стосовно наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що даний ризик обґрунтовується тим, що останній, як вище зазначено, не має офіційного постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходів, що в свою чергу свідчить про те, що підозрюваний обрав для себе вчинення майнових злочинів основним джерелом доходів, а отже може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Одночасно з цим клопотанням органом досудового розслідування до слідчого судді подається клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом із цим, працівниками оперативного підрозділу Бучанського ВП за результатами виїзду на виконання доручення слідчого встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 за останнім місцем проживання відсутній. Вказане свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 свідомо переховується від органу досудового розслідування та на даний час місце його перебування не відоме.

19.12.2018 року винесено постанову про оголошення розшуку ОСОБА_5 та винесено постанову про зупинення досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, прокурор просив слідчого суддю надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, із метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримала з підстав викладених у ньому, просила задовольнити.

Судом встановлено, що СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000658 від 25.09.2018 за ознаками злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст.289 КК України.

25.09.2018 розпочато досудове розслідування кримінальному провадженні № 0000658 від 25.09.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

30.11.2018 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди.

Крім того, СВ Києво-Святошинського проводилося досудове розслідування № 0004296 від 09.09.2019 за ознаками злочинів передбачених ч ст.289 та ч. 3 ст. 289 КК України.

09.09.2019 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.289 ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди, вчиненому повторно.

27.01.2020 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0004296 від 09.09.2019 об`єднано з матеріалами кримінального провадження за №0000658 від 25.09.2018.

Таким чином, у вчиненні вказаних злочинів підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 289 КК України, окремі з яких (ч. 3 ст.289 КК України) відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.

19.12.2018 року винесено постанову про оголошення розшуку ОСОБА_5 та винесено постанову про зупинення досудового розслідування.

На даний час місцезнаходження підозрюваного невідоме, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2)незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення;

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором об`єктивно підтверджено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення, що прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, оскільки на даний час місце перебування ОСОБА_5 досудовому слідству невідомо, обставини клопотання свідчать про переховування від органів досудового розслідування підозрюваного, який може в подальшому ухилятися від органів досудового слідства та суду, у зв`язку із викладеним прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 188 КПК України, про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наведеного вбачається необхідність у наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є реальні відомості про те, що останній переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186, 189, 190 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000658 від 25.09.2018 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. З ст.289 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, із метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, в якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора.

Строк дії ухвали 6 (шість) місяці.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1