Справа № 297/3069/25
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

10 грудня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , який брав участь в режимі відеоконференції, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000069 від 27.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

встановив:

Старший слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджено прокурором заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 18.01.2026 року, із визначенням застави у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 480 гривень. При цьому просив покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання; 3) без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; 4) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо є такі).

05.12.2025 року слідчий за погодженням із прокурором подав уточнене клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 18.01.2026 року, із визначенням іншого розміру застави не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень. У разі визначення застави у сумі, не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання; 3) без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; 4) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (якщо є такі). Вказане уточнення слідчий мотивував тим, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 25.11.2025 було змінено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, з 160 прожиткових мінімумів (454 480 грн.) на 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Клопотання мотивовано тим, що слідчими СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва прокурорів Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 27.05.2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 разом з невстановленими органом досудового розслідуванням особами розробили злочинну схему, відповідно до якої, вони підводять до встановленого місця, неподалік державного кордону України з Угорщиною або Словацькою Республікою особу або осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон та, за обумовлену грошову винагороду, надає поради та вказівки, зокрема вказує точний напрямок руху через державний кордон України по за межами пунктів пропуску, після чого особи призовного віку передають їм грошову винагороду.

Встановлено, що наприкінці травня 2025 року, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел на незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску, у зв`язку з чим він почав підшукувати можливості, спрямовані на виконання своєї мети та осіб, які можуть йому допомогти в незаконному перетині кордону.

Отже, на виконання свого умислу, спрямованого на незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску, в кінці травня 2025 року, ОСОБА_8 , знайшов на даний час не встановлених органом досудового розслідування осіб, з якими домовився за грошову винагороду у сумі 5 500 доларів США щодо незаконного перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску після чого почав отримувати вказівки та інструктажі, спрямовані на незаконний перетин кордону.

Так, 20.05.2025 року громадянин ОСОБА_8 , отримавши вказівки від невідомої особи на ім`я ОСОБА_9 прибути до м. Свалява. Виконуючи зазначені вказівки, ОСОБА_8 25.05.2025 року приїхав потягом сполученням «Київ - Ужгород» з міста Київ до м. Сваляви, Закарпатської області, де на залізничному вокзалі, його зустріла невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, яка здійснила його доставку до готелю «Гостинний Двір» в с. Голубине, буд. №735 та наказала поселитися, однак у зв`язку із відсутністю вільних номерів, ОСОБА_8 не поселився, а чекав на вулиці та в телефонному режимі, від особи на ім`я ОСОБА_9 отримував вказівки щодо передачі завдатку у сумі 500 доларів США, та подальшого перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

Після чого, ОСОБА_8 передав невідомій особі в чорному шоломі, на мотоциклі чорного кольору без номерних знаків грошові кошти у сумі 500 Доларів США та вирішив поселитися у готелі «ЖК Сонячний квартал», що також розташований в селі Голубине, в урочищі Ягниди, буд. №2.

Надалі, 25.05.2025 року близько 22:50 год., реалізовуючи свій злочинний план, не встановлена на даний час особа на ім`я ОСОБА_9 в телефонному режимі надала вказівки ОСОБА_8 готуватися та виходити, після чого на вулиці на на транспортному засобі «Renault», виконуючи роль довізника у незаконному переправленні через державний кордон України, невстановлена на даний час особа надала вказівку ОСОБА_8 слідувати до його машини, та вже через 40 хвилин після початку руху у вказаний транспортний засіб підсів ОСОБА_4 , який разом із водієм продовжили інструктувати ОСОБА_8 щодо перетину державного кордону України.

У подальшому, проїхавши невстановлену відстань, ОСОБА_4 разом із невстановленою особою, яка перебувала за кермом автомобіля, отримали від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 5 500 доларів США, як винагороду за незаконне переправлення через кордон. На виконання заздалегідь обумовленої схеми, після передачі грошових коштів вищевказані особи зупинились у невстановленому місці, після чого ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_4 вийшов із вищевказаного транспортного засобу, залишив грошові кошти водієві та продовжив рухатись за ОСОБА_4 лісистою місцевістю в бік кордону, через 4 години руху гірсько-лісистою місцевістю, в обхід стаціонарних блокпостів ДПСУ, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_8 потрібно буде перелізти загороджувальний паркан, за яким починається територія Словацької Республіки, а сам повернувся у зворотньому напрямку. Однак, ОСОБА_8 свого умислу, спрямованого на незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску, не реалізував, оскільки 26.05.2025 року о 08:20 год. був виявлений та затриманий представниками ДПСУ.

Крім цього, 16.07.2025 року не встановлена досудовим розслідуванням особа, вийшла на зв`язок із громадянином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 27.05.2025 року залучений органом досудового розслідування до конфіденційного співробітництва, та через застосунок «Телеграм» з нікнеймом « ОСОБА_11 », стали обговорювати реалізацію незаконного перетину державного кордону ОСОБА_10 за обумовлену грошову винагороду в сумі 6000 доларів США, дійшовши згоди, останній отримав вказівку прибути до м. Свалява, Закарпатської області. Виконуючи зазначені вказівки, ОСОБА_10 17.07.2025 року близько 02:00 год. вирушив з залізнодорожнього вокзалу м. Львів до м. Свалява, потягом сполучення Запоріжжя-Мукачево, та під час руху у телефонному режимі надалі отримував вказівки щодо подальшого перетину державного кордону України. Прибувши до м. Свалява, перебуваючи на залізничному вокзалі, ОСОБА_10 зустріла невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа на ім`я « ОСОБА_12 », та, користуючись транспортним засобом марки «Опель» червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , довіз останнього до готелю «У Газди», який знаходиться за адресою с. Сусково вул. Головна 61. Покинувши транспортний засіб, «Дядя Петя» наказав ОСОБА_10 винайняти номер в згаданому готелі терміном на одну добу та передати йому грошові кошти в розмірі 500 доларів США, після чого очікувати на подальші вказівки від « ОСОБА_11 » через застосунок «Телеграм». Отримавши зазначені грошові кошти, « ОСОБА_12 » покинув території готелю на зазначеному автомобілі.

Близько 22:00 год. ОСОБА_10 через застосунок «Телеграм» отримав вказівку від особи « ОСОБА_11 », про те, що зараз прибуде особа, якій необхідно передати решту грошових коштів у розмірі 5 500 доларів США. Через деякий час в застосунку «Телеграм» особа підписана як « ОСОБА_13 », наказала надіслати геолокацію та надала вказівку готуватися через годину вирушати до державного кордону.

Близько 23:20 год. 17.07.2025 року невідома особа підписана як « ОСОБА_13 », наказала виходити на вулицю. Вийшовши, ОСОБА_10 зустрів ОСОБА_4 який представився як « ОСОБА_14 » та наказав сісти в автомобіль марки «БМВ» сірого кольору, із номерним знаком НОМЕР_2 , в якому вже перебували за кермом ОСОБА_15 та на передньому сидні ОСОБА_16 .

Під час руху тривалістю 2 год. в сторону кордону ОСОБА_4 надавав вказівки та поради, проводив інструктаж щодо незаконного перетину кордону, повідомив про порядок поведінки у разі виявлення представників ДПСУ на державному кордоні, повідомив як буде проходити передача грошових коштів розмірі 5 500 доларів США. Прибувши до с. Дийда, Берегівського району, перебуваючи на вулиці Арпада біля будинку №95, автомобіль зупинився, а ОСОБА_4 в свою чергу наказав ОСОБА_10 залишити грошові кошти в сумі 5 500 доларів США в автомобілі, оскільки вони ( ОСОБА_4 і ОСОБА_10 ) зараз покинуть транспортний засіб та направляться в бік кордону з Угорщиною, що останній і виконав. Реалізуючи умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 почали виходити з автомобіля, однак були затримані працівниками ДПСУ.

18.07.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18.07.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15.09.2025 року з правом внесення застави в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 480 гривень.

11.08.2025 року орган досудового розслідування змінено з слідчого відділення відділення №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на Берегівський РВП ГУНП в Закарпатській області.

28.08.2025 року керівником Берегівської окружної прокуратури змінено орган, який уповноважений здійснювати процесуальне керівництво у провадженні на Закарпатську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони.

18.09.2025 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 18.10.2025 року.

18.09.2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.10.2025 року.

17.10.2025 року строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 15.12.2025 року.

17.10.2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.12.2025 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 та протоколами впізнання особи за фотознімками із останнім від 28.05.2025 року, протоколом огляду місця події від 18.07.2025 року, постановою про визнання речовим доказом від 18.07.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 18.07.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках свідком ОСОБА_10 від 18.07.2025 року; повідомленням про підозру від 18.07.2025 року та іншими доказами.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. При цьому, аналіз обставин кримінального правопорушення свідчить про байдуже ставлення підозрюваного до законних вимог працівників правоохоронних органів.

Враховуючи викладене, на думку сторони обвинувачення наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку засудження за злочин, а також будучи байдужим до законних вимог органів державної влади про вчинення тих чи інших дій (наприклад, вимог з`явитися до суду тощо), може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших на даний час невстановлених осіб з метою зміни ними показань на його користь, оскільки підозрюваному добре відомо їх контактні мобільні телефони та будучи на волі він зможе здійснити підкуп, застосувати насильство до них чи вмовити останніх до відмови від дачі показів, а також інших свідків, які на даний час не встановлені, однак здійснюються всі необхідні заходи з метою їх встановлення, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення, свідки не зможуть почувати себе у безпеці у випадку якщо знатимуть, що ОСОБА_4 перебуває на волі.

Крім цього, на думку сторони обвинувачення, наявний ризик вчинення іншого нового кримінального правопорушення. ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним переправленням через кордон України осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон.

Також може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

ОСОБА_4 наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, який належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, яке у свою чергу не може бути іншим ніж позбавлення волі. Одночасно з цим, слід зауважити, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою.

З урахуванням викладеного, в сторони обвинувачення є достатні підстави ініціювання перед слідчим суддею питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 15.12.2025 року та за цей час неможливо закінчити досудове слідство, так як необхідно розсекретити процесуальні документи, які стали підставою проведення негласних слідчих (розшукових) дій, призначити судову експертизу відео-, звукозапису та отримати висновок експерта, встановити місцезнаходження та допитати в порядку ст. 255 свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , провести слідчі експерименти зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваного та у випадку наявності підстав вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри чи повідомлення про нову підозру, виконати інші слідчі та процесуальні дії, проведення у яких може виникнути необхідність під час здійснення досудового розслідування, а необхідність у даному запобіжному заході не втратив свого сенсу, необхідно продовжити строки дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав уточнене клопотання, зазначивши, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, крім того, на даний час продовжують існувати ризики переховування від органу досудового розслідування і суду, незаконного впливу на свідків, вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні та обрати підозрюваному цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, який повністю забезпечить його процесуальну поведінку. Зазначені у клопотанні ризики втратили свою актуальність. Просив врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, є мешканцем Закарпатської облаті.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком до трьох років з конфіскацією майна.

Встановлено, що 18.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а. с. 61-66).

Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18.07.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.09.2025 року з правом внесення застави в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 480 гривень.

18.09.2025 року строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 18.10.2025 року.

18.09.2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.10.2025 року.

17.10.2025 року строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 15.12.2025 року (а. с. 209-210).

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.10.2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.12.2025 року (а. с. 84-88).

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2025 року строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 18.01.2026 року включно.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, оскільки строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 15.12.2025 року та за цей час органу досудового розслідування не вдалося закінчити досудове розслідування, у рамках даного кримінального провадження проводяться слідчі дії та призначено ряд експертиз, частина з яких на даний час знаходиться на виконанні, при цьому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні на даний час не зменшились, враховуючи також особисті обставини життя підозрюваного, а саме ОСОБА_4 раніше не судимий, ніде не працює, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, майнового та сімейного стану підозрюваного, який не працює, підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів, суд вважає за необхідне при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Уточнене клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000069 від 27.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити .

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 січня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_4 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти, внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти, внаслідок внесення застави, покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала суду про продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_17