У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000037 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

встановив:

05.12.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 04.11.2025 року по справі № 554/15554/25 (провадження 1-кс/554/13205/2025) в рамках кримінального провадження № 0000037 від 11.06.2025 року на грошові кошти в сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) доларів США: грошові купюри номіналом 100 доларів США -15 шт., грошові купюри номіналом 50 доларів США -7 шт.

Захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 клопотання обгрунтував тим, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження № 0000037 від 11.06.2025 року, за ознаками ч. 3 ст. 368 КК України.

29.10.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 був проведений обшук у житловому будинку, власником якого є ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п?ятдесят) доларів США, які належать ОСОБА_5 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 04.11.2025 року було накладено арешт на майно, зокрема на грошові кошти у розмірі 1850 доларів США.

Вилучені у межах кримінального провадження грошові кошти не є а ні предметом, ані знаряддям злочину та належать ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується довідками № 874 від 05.08.2025 року та № 1246 від 24.09.2025 року. Законне походження цих коштів підтверджується банківськими документами АТ «ПриватБанк» щодо руху коштів по його особистому рахунку. Обшук проводився за місцем проживання ОСОБА_5 , який є власником зазначеного будинку, саме у цьому будинку, як у належному йому майні, він зберігав свої кошти, що також підтверджує їхнє законне походження та належність саме йому. ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000037 від 11.06.2025 року, відносно нього не проводилися жодні слідчі дії, а тому накладення арешту на його майно є необгрунтованим та незаконним. Його дружина ОСОБА_6 також не є підозрюваною, офіційно не працює та не має жодних постійних доходів, що підтверджується даними Пенсійного фонду України. Подружжя має спільну малолітню дитину, що підтверджується доданим свідоцтвом про народження, а також на утриманні ОСОБА_7 перебуває батько пенсійного віку. Таким чином, вилучені кошти є єдиним джерелом існування сім?ї, а їх арешт становить істотне втручання у право власності та створює значні матеріальні труднощі, позбавляючи родину можливості забезпечувати базові життєві потреби. Окрім того, під час накладення арешту на грошові кошти органом досудового розслідування не було надано доказів того, що зазначені 1850 доларів США є заздалегідь ідентифікованими та передавалися під контролем органу досудового розслідування.

Вважає, що відсутні підстави застосування подальшого арешту майна, яке було вилучене в ході обшуку, а саме грошових коштів у сумі 1850 доларів США, які належать ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 клопотання підтримав, прохав задовольнити.

Слідчий заперечував проти скасування арешту з грошових коштів, мотивуючи, що вони мають залишатися під арештом з метою забезпечення можливої конфіскації майна. При цьому підтвердив суду, що ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 не мають статусу підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Вилучені грошові кошти в сумі 1850 доларів США ідентифіковані та не використовувались під час контролю за вчиненням злочину. Того, що обшук проводився у будинку чоловіка ОСОБА_6 - ОСОБА_5 та останній є його власником і військовослужбовцем, що мав достатні доходи, не оспорював.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання, заслухавши обґрунтування учасників процесу, слідчий суддя приходить до такого висновку.

29.10.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 був проведений обшук у житловому будинку, власником якого є ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з протоколом обшуку, виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п?ятдесят) доларів США. Проте, у цьому протоколі не вказана точна локація та обставини вилучення цих коштів, а також відсутній підпис ОСОБА_6 та відомості про наявність у неї зауважень, чи відмітка про відмову від підпису, відсутність зауважень.

Таким чином, ОСОБА_6 не висловила своєї позиції, щодо належності вилучених у неї коштів саме їй.

29.10.2025 року постановою слідчого грошові кошти в сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) доларів США в ході проведення обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000037 від 11.06.2025 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 04.11.2025 року по справі № 554/15554/25 (провадження 1-кс/554/13205/2025) в рамках кримінального провадження № 0000037 від 11.06.2025 року, накладено арешт, зокрема грошові кошти в сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) доларів США: грошові купюри номіналом 100 доларів США -15 шт., грошові купюри номіналом 50 доларів США -7 шт. з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, для збереження слідової інформації, у зв`язку із забезпеченням проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також у зв`язку з тим, що вилучене майно визнано речовим доказом.

Під час накладення арешту на вказані грошові кошти слідчий вказував, що вони на той час ще не були ідентифіковані, оскільки минув незначний проміжок часу та була необхідність проведення комплексу слідчих дій.

У цьому судовому засіданні слідчий категорично підтвердив, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 гроші в сумі 1850 доларів США не помічені та не використовувались під час проведення контролю за вчиненням злдочину. Причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину підтверджується іншими матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та наразі вирішується питання про оголошення їй підозри.

З боку сторони обвинувачення суду не надано переконливих доказів того, що ці вилучені кошти є предметом, знаряддям чи засобом протиправних дій або здобуті злочинним шляхом.

У той же час позиція сторони захисту про те, що кошти дійсно належать військовослужбовцю ОСОБА_5 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які не спростовані.

Зокрема, тим, що ці кошти вилучені у його власному помешканні по АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом обшуку від 29.10.2025 року та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 14-19, 40-43), де він зареєстрований у встановленому законом порядку (а.с.12). Проходження ОСОБА_5 військової служби за мобілізацією та отримання достатньої заробітної плати, яка є суттєво більшою за рік від суми вилучених коштів, підтверджується даними військового квитка, довідки ВЧ НОМЕР_1 , відомостями руху коштів за його рахунком у АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 24- 39).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається у т. ч. з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду, що ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 не оголошено про підозру у вчиненні злочину (вони не є обвинуваченими) метою заходу забезпечення провадження у виді арешту їх майна не може бути можлива кошфіскація їх майна.

Також враховуючи, що відсутні обґрунтовані заперечення органу досудового розслідування щодо скасування арешту майна та підтвердження його значення як речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а відтак клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Тривале залишення чинним арешту майна, за встановлених обставин у кримінальному провадженні № 0000037 від 11.06.2025 року, буде обтяжливим для власника, порушуватиме принципи пропорційності та розумності у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173,174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 04.11.2025 року по справі № 554/15554/25 (провадження 1-кс/554/13205/2025) в рамках кримінального провадження № 0000037 від 11.06.2025 року на грошові кошти в сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) доларів США: грошові купюри номіналом 100 доларів США -15 шт., грошові купюри номіналом 50 доларів США -7 шт.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Полтавській області у даному кримінальному провадженні повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти в сумі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_8