Справа №522/9430/25
Провадження №1-кп/522/2574/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000215 від 27.02.2025 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Михайлопіль Іванівського району Одеської області, з вищою освітою, одруженого, який обіймає посаду начальника управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обіймаючи посаду начальника управління землеустрою та охорони земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не забезпечив належне виконання покладених на очолюване ним Управління завдань з реалізації повноважень ГУ Держгеокадастру щодо розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення на території Одеської області в порядку, визначеному чинним законодавством, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам за наступних обставин.

У державній власності перебувають 16 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 2013, 7841 га, які розташовані за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Щербанська сільська рада (за межами населеного пункту) та знаходяться у користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство імені О.В. Суворова Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної академії аграрних наук України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 (в редакції від 16.11.2020) на виконання Указу Президента України від 15.10.2020 «Про деякі заходи прискорення реформ у сфері земельних відносин» зобов`язано Держгеокадастр забезпечити передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України.

На виконання вимог вказаних нормативних актів спеціалістом відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення управління землеустрою та охорони земель ГУ Держгеокадастру в Одеській області за результатами підготовки та розгляду матеріалів щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення створено у системі електронного документообігу проект наказу № 67-ОТГ від 11.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким передбачено передачу у комунальну власність Лиманської селищної ради Роздільнянського району земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3970,5681 га, які розташовані на території Роздільнянського району згідно з актом приймання-передачі.

Також, працівниками Головного управління складено проект акту приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність та додаток до нього в якому наведено перелік земельних ділянок, які підлягають передачі на виконання вказаного вище проекту наказу.

При цьому, в додаток до вказаного акту, в порушення вимог ч. 2 ст. 117 ЗК України, якою заборонено передачу в комунальну власність земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, включені, у тому числі, 16 земельних ділянок загальною площею 2013, 7841 га, що знаходяться на території Щербанської сільської ради Роздільнянського району та перебувають у користуванні ДП «ДГ ім. О.В.Суворова ІСГПНААНУ».

У свою чергу ОСОБА_3 , будучи службовою особою органу державної влади, перебуваючи на робочому місці за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, приблизно в період часу з 16.11.2020 по 11.12.2020, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча в силу займаної посади та досвіду роботи повинен був та мав можливість їх передбачити, достовірно знаючи вимоги земельного законодавства, не забезпечив належної організації розгляду матеріалів та підготовки наказу щодо передачі земель з державної власності у комунальну власність.

Так, ОСОБА_3 , який як керівник повинен забезпечити виконання завдань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, в порядку визначеному чинним законодавством, в порушення п. п. 4.1, 4.2, 4.3 положення про очолюване ним Управління, контроль за роботою підпорядкованих працівників відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення з розгляду матеріалів та підготовкою наказу ТУ Держгеокадастру в Одеській області № 67-ОТГ від 11.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» не здійснив та належної перевірки можливості передачі відповідно до вимог діючого законодавства, згідно цього наказу та додатків до нього, у комунальну власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «ДГ ім. О.В.Суворова ІСГПНААНУ» не забезпечив, незважаючи про наявність у Держгеокадастрі в області відомостей про фактичне користування цими землями вказаним державним підприємством.

Натомість, ОСОБА_3 , за відсутності контролю та належної організації підготовки підлеглими працівниками документів з розпорядження землями державної власності, в порушення вимог п.п. 13 п. 4 положення про ГУ Держгеокадастр в Одеській області, ст. ст. 116, 117 Земельного кодексу України 11.12.2020 здійснив візування, шляхом проставлення свого підпису, проекту наказу від 11.12.2020 № 67-ОТГ.

Таким чином, ОСОБА_3 оформивши, згідно службової компетенції, внутрішнє погодження проекту наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області №67-ОТГ від 11.12.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» шляхом проставляння візи, безпідставно підтвердив його відповідність вимогам ст. 117 Земельного кодексу України в частині передачі земель, що знаходяться у постійному користуванні Державного підприємства «ДГ ім. О.В.Суворова ІСГПНААНУ» та які в силу вимог діючого законодавства не можуть передаватись з державної у комунальну власність, крім випадків передачі самих державних підприємств у комунальну власність.

В результаті цього, проект наказу № 67-ОТГ від 11.12.2020 підписано начальником ГУ Держгеокадастру в Одеській області.

Надалі, на підставі зазначеного наказу та акту приймання-передачі до нього право власності на земельні ділянки 12.04.2021 зареєстровано за Лиманською селищною радою Роздільнянського району.

Як наслідок із державної у комунальну власність неправомірно вибули земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні ДП «ДГ ім. О.В.Суворова ІСГПНААНУ» загальною площею 2013,7841 га та вартістю 97 606 684,56 гривень, що завдало охоронюваним законом державним інтересам в особі ГУ Держгеокадастру в Одеській області матеріальну шкоду на вказану суму, яка згідно п. 4 примітки до ст. 364 КК України у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 367 КК України, за ознаками: службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ч.2 ст. 367 КК України, враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином і з моменту його вчинення минуло більше п`яти років.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав подане клопотання.

Прокурор вважала за можливе закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Касаційного кримінального суду Верховного суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

Стаття 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі, якщо пройшло п`ять років з моменту вчинення нетяжкого злочину.

Згідно із ч.4 ст.12 ККУ інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 367 ККУ, є нетяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

З матеріалів справи вбачається, що інкриміноване кримінальне правопорушення було закінчено 11.12.2020 року, кримінальне провадження надійшло до суду у травні 2025 року.

З моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Великої Палата Верховного Суду від 17 червня 2020 року, справа № 598/1781/17.

Відповідно до ч.3 ст.285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що строки притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України закінчилися, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Обвинувачений при цьому просив закрити кримінальне провадження за спливом строків давності.

Отже строки, передбачені п.3 ч.1 ст. 49 ККУ, на теперішній час сплили, що є безумовною підставою для припинення кримінального провадження відносно обвинуваченого за клопотанням сторони захисту.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони захисту та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, оскільки земельні ділянки повернуто у державну власність під час досудового розслідування.

Процесуальні витрати на залучення експертів суд не стягує з обвинуваченого у зв`язку із закриттям кримінального провадження за сплином строків давності.

Таке рішення суд ухвалює, керуючись висновком, викладеним у Постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 року у справі №203/241/17, провадження №51-4251кмо21. У зазначеній постанові Об`єднана палата виснувала наступне: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Підстав для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили не встановлено.

Керуючись ст. ст. 284-288, 314-316, 372, 376 КПК України, ст. 12, 49 ККУ, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п. 1 ч.2 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , у вигляді домашнього арешту скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судових експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: