Дата документу 28.08.2025 Справа № 314/3621/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/748/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/3621/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Донське Волноваського району Донецької області, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 жовтня 2025 року включно.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах не наведено жодного переконливого доказу наявності вказаних у клопотанні ризиків. Сторона обвинувачення в клопотанні посилається на покази свідків, які не були свідками подій, в свою чергу ОСОБА_8 заперечує свою причетність щодо спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення викликає великі сумніви. Зазначив, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, одружений, має трьох малолітніх дітей, приймає участь в їх утриманні, проходить службу в лавах ЗСУ.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор висловив заперечення проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СВ відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження №0000541 від 10 серпня 2025 року звернулась до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 11 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.1 ст.121 КК кримінального правопорушення.

З посиланням на обґрунтованість підозри та наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просила застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя встановила обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбаченого ч.1 ст.121 КК злочину та наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 вказаних вимог закону дотрималась у повному обсязі.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри, підтверджуються дослідженими слідчим суддею письмовими доказами.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою.

При цьому, судова колегія бере до уваги і позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях, які є частиною національного законодавства України та джерелом доказів у відповідності до ст.ст.1, 8 і 9 КПК, ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа «Чеботарь проти Молдови» від 13 лютого 2008 року), що «для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи».

Крім того, зазначені обставини підлягають обов`язковому встановленню як під час досудового розслідування, так і при судовому розгляді провадження.

На даній початковій стадії досудового розслідування, виходячи із аналізу наданих слідством доказів, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про доведеність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , а тому доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри є неспроможними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є частково обґрунтованими, та погодилась з існуванням передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

На існування заявлених ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який у відповідності до ч.5 ст.12 КК є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Зазначені обставини, на переконання колегії суддів, дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення його вини буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні судова колегія зазначає, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може самостійно або через інших осіб перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями потерпілого та свідків, з якими підозрюваний перебуває у близьких стосунках, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтувалося на сукупності обставин, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу і відповідає вимогам закону.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, одружений, має трьох малолітніх дітей, приймає участь в їх утриманні, проходить службу в лавах ЗСУ, не спростовують висновки слідчого судді про існування вищевказаних ризиків у даному кримінальному провадженні та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, від якого потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжке тілесне ушкодження (підозрюваний після неодноразового нанесення тілесних ушкоджень потерпілому не надав медичної допомоги, не викликав швидку, а поклав потерпілого у багажник його ж власного автомобілю, вивіз у поле та покинув автівку, залишивши потерпілого у небезпеці), вказують про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, вказують на обґрунтованість застосування слідчим суддею запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного. При цьому висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

При цьому у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя обґрунтовано не визначала розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4