ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Ухвала

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

30 вересня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про продовження строку застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000739, внесеному до ЄРДР від 20.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

Встановив:

29.09.2025 до Фастівського міськрайонного суду Київського області надійшло клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про застосування в кримінальному провадженні № 0000739 до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За змістом цього клопотання стверджується, що слідчим відділом Фастівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000739 від 20.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указами Президента України ОСОБА_8 №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 року, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024 року та Законами України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-ІХ від 15.03.2022, №2212-IX від 21.04.2022, №2263-IX від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, №2738-IX від 16.11.2022, №2915-IX від 07.02.2023, №3057-IX від 02.05.2023, №3275-IX від 27.07.2023, №3429-IX від 08.11.2023, №3564-IX від 06.02.2024, №3684-IX від 08.05.2024.

Тобто у період часу з 05.08.2024 по 03.05.2025 на території України був запроваджено та діяв військовий стан, який діє до цього часу, його не припинено і не скасовано.

Положеннями ст. 1 Закону України від 19.04.2011 № 3236-VI «Про волонтерську діяльність» визначено, що волонтерська діяльність - добровільна, соціально спрямована, неприбуткова діяльність, що здійснюється волонтерами шляхом надання волонтерської допомоги. Волонтерська допомога - роботи та послуги, що безоплатно виконуються і надаються волонтерами. Волонтерська діяльність є формою благодійної діяльності. Безоплатне виконання робіт або надання послуг особами, що здійснюється на основі сімейних, дружніх чи сусідських відносин, не є волонтерською діяльністю. Волонтерська діяльність ґрунтується на принципах законності, гуманності, рівності, добровільності, безоплатності, неприбутковості.

Загальні засади благодійної діяльності в Україні, забезпечує правове регулювання відносин у суспільстві, спрямованих на розвиток благодійної діяльності, утвердження гуманізму і милосердя, забезпечує сприятливі умови для утворення і діяльності благодійних організацій, забезпечує Закон України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» від 05.07.2012 №5073-VI (далі Закон №5073-VI, із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону №5073-VI благодійник дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності.

Благодійною пожертвою визнається безоплатна передача благодійником коштів, іншого майна, майнових прав у власність бенефіціарів для досягнення певних, наперед обумовлених цілей благодійної діяльності, відповідно до цього Закону (ч.1 ст.6 Закону №5073-VI).

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону №5073, цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах.

Згідно з ч.1 ст. 11 Закону №5073-VI метою благодійних організацій не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов`язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій.

Положеннями ст. 27 Закону №5073-VI суб`єкти благодійної діяльності і посадові особи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування несуть цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність за порушення законодавства про благодійну діяльність у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 ст.1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 № 1192-XIV гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога у грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами з мотивів гуманності отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують допомоги у зв`язку із соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, скрутним фінансовим становищем, введенням воєнного або надзвичайного стану, виникненням надзвичайної ситуації або тяжкою хворобою конкретної фізичної особи, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону № 5073-VI, метою благодійних організацій не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов`язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій.

Благодійним фондом визнається благодійна організація, яка діє на підставі статуту, має учасників та управляється учасниками, які не зобов`язані передавати цій організації будь-які активи для досягнення цілей благодійної діяльності. Благодійний фонд може бути створено одним чи кількома засновниками. Активи благодійного фонду можуть формуватися учасниками та/або іншими благодійниками (ч.4 ст. 13 Закону № 5073-VI).

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону №5073-VI зміна цілей та порядку використання благодійної пожертви можлива за згодою благодійника або його правонаступників, а також на підставі рішення суду чи в інших випадках, визначених законом або правочином благодійника.

Відповідно до ст.11 Закону № 1192-XIV бухгалтерський облік гуманітарної допомоги та відповідна звітність здійснюються отримувачами гуманітарної допомоги та набувачами гуманітарної допомоги (юридичними особами) у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі відсутності обліку щодо отримання та цільового використання гуманітарної допомоги вона вважається використаною не за цільовим призначенням.

Отримувач гуманітарної допомоги і набувач гуманітарної допомоги (юридична особа) щомісячно в установленому порядку подають до відповідного спеціально уповноваженого державного органу з питань гуманітарної допомоги звіти про наявність та розподіл гуманітарної допомоги до повного використання всього обсягу отриманої гуманітарної допомоги.

Згідно з ч.2 ст.16 Закону № 5073-VI використання активів (доходів) та правочини благодійних організацій не повинні суперечити актам законодавства та цілям благодійної діяльності.

03.03.2023 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 утворено «Благодійний Фонд «ДЯКУЮ ТОБІ»», який зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (код ) за номером запису № 000037450 в установленому законом порядку, та взято на облік 06.03.2023 Державною службою статистики України, 06.03.2023 Головним управлінням ДПС у м. Києві, Лівобережна ДПІ, основним видом діяльності якого є 88.99 - надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання та зазначення юридичної адреси:

м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 15к, кв. 232 та відповідно до пп. 133.4.6 ПК України визнано неприбутковою організацією яка не є платником податку на прибуток підприємств відповідно до п. 133.4 ПК України.

Так, до пункту 1.4 розділу І Статуту Фонд при здійсненні своєї діяльності не має на меті одержання прибутку.

Відповідно п. 2.1 розділу ІІ Статуту Благодійного фонду (Статут) цілями благодійної діяльності Організації є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності країни, сприяння забезпеченню підрозділів збройних сил України необхідним обладнанням, приладами та амуніцією; захисту населення у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного стану; запобігання природним і техногенним катастрофам та ліквідація їх наслідків, допомога постраждалим внаслідок катастроф, збройних конфліктів і нещасних випадків, а також біженцям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах; сприяння здійсненню державних, регіональних, місцевих та міжнародних програм, спрямованих на поліпшення соціально-економічного становища в Україні; розроблення та реалізації культурно-просвітницьких програм та проектів, включаючи надання допомоги митцям, творчим колективам, фахівцям галузі просвіти та навчання; соціального захисту, соціального забезпечення, соціальних послуг ветеранам та учасникам бойових дій; науки і наукових досліджень; розвиток міжнародної співпраці України.

Згідно пункту 3.2 розділу IІІ Статуту на реалізацію благодійної програми використовується вся сума надходжень за відповідний фінансовий рік за винятком адміністративних витрат, пов`язаних із функціонуванням Фонду.

Згідно з розділом VI Статуту органами управління Фонду є Загальні збори учасників Фонду і Директор.

Згідно з розділом VII Статуту вищим статутним органом Фонду є Загальні збори учасників.

Згідно з п. 10.3 розділу X Джерелом формування майна та коштів Фонду є: кошти або майно, які надходять безоплатно або у вигляді безповоротної фінансової допомоги чи добровільних пожертвувань; благодійні пожертвування та внески від фізичних та юридичних осіб України, іноземних громадян, іноземних держав та міжнародних організацій; пасивні доходи; грантові кошти; членські та вступні внески учасників Фонду; кошти або майно, які надходять таким неприбутковим організаціям від ведення їх основної діяльності, з урахуванням положень Податкового кодексу України; дотації або субсидії, отримані із державного або місцевого бюджетів, державних цільових фондів або в межах технічної чи благодійної, у тому числі гуманітарної допомоги, крім дотацій на регулювання цін на платні послуги, які надаються таким неприбутковим організаціям або через них їх одержувачам згідно із законодавством з метою зниження рівня таких цін. Фонд має право здійснювати відносно майна та коштів, які перебувають у його власності, будь-які правочини, що не суперечать його статутним цілям та чинному законодавству України.

Відповідно до п. 14.1 розділу XIV Статуту Фонд є неприбутковою організацією, яка не ставить перед собою корисливим цілей і не має на меті отримання прибутку.

Виходячи з принципів утворення і діяльності громадських об`єднань, відсутність майнового інтересу передбачає, що члени (учасники) громадського об`єднання не мають права на частку майна громадського об`єднання та не відповідають за його зобов`язаннями. Доходи або майно (активи) громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об`єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи).

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці липня 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, до Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»» надійшов запит, який не має номеру та дати, від військової частини НОМЕР_1 про надання благодійної допомоги у вигляді закупівлі радіолокаційної станції ELR55307 для забезпечення потреб виконання бойових завдань особовим складом підрозділів військової частини НОМЕР_1 . За наказом директора Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»» № 11-03 від 02.08.2024 року на ОСОБА_5 було покладено обов`язки організувати збір коштів, знайти постачальника, контролювати надходження пожертв та забезпечити перерахування зібраних грошових коштів на розрахунковий рахунок виробнику/постачальнику радіолокаційної станції ELR55307, згідно укладеного договору.

03.09.2024 року між Благодійною організацією «Благодійним Фондом «ДЯКУЮ ТОБІ»», ТОВ «ЕЛСИС» і військовою частиною НОМЕР_1 укладено тристоронній договір про постачання № 2024/09-20, за умовами якого передбачалась попередня оплата 50 відсотків вартості товару та остаточний розрахунок впродовж п`яти днів з дня передачі радіолокаційної станції ELR55307.

Однак, ОСОБА_5 , діючи всупереч положень ЗУ «Про благодійну діяльність та благодійні організації», ЗУ «Про гуманітарну допомогу», Статуту, діючи з корисливих мотивів вчинила використання благодійних пожертв та безоплатної допомоги для отримання прибутку та власного незаконного збагачення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 05.08.2024 по 03.05.2025 юридичними та фізичними особами надано гуманітарну допомогу у вигляді благодійних внесків на банківський рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_5 як посадової особи Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»», в фінансовій установі АТ «Універсал Банк» для забезпечення здійснення благодійної діяльності відповідно до Статуту, на загальну суму 1 769 472 гривні 47 копійок (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні сорок сім копійок).

Так, скориставшись умовами військового стану, з метою незаконного збагачення у ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням день, але не пізніше 05.08.2024, виник злочинний умисел, направлений на використання гуманітарної допомоги у вигляді добровільних пожертвувань громадян для отримання прибутку.

ОСОБА_5 будучи заступником директора громадськістю Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»», скориставшись довірою благодійників та тим, що останні не вимагають звітування за використання благодійних пожертв, достовірно знаючи про намір благодійника, на фінансування потреб фонду направлених на потреби, що визначені п. 1 ст. 3 ЗУ «Про благодійну діяльність та благодійні організації» № 5073-VI та Статутом Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»», у порушення Закону України «Про гуманітарну допомогу», Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», Закону України «Про громадські об`єднання», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання реалізуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на використання благодійних пожертв з метою отримання прибутку під час дії воєнного стану, для власного незаконного збагачення, у період з 05.08.2024 по 03.05.2025, під приводом діяльності на користь Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»», яка мала полягати у безоплатній передачі Фонду благодійних пожертв безоплатно, отримала благодійну пожертву благодійників, на загальну суму 1 769 472 гривні 47 копійок (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні сорок сім копійок), якими вирішила заволодівати по частково, виходячи з конкретної необхідності у грошових коштах для неї та їх розміру за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника директора з громадськістю Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»», 05.08.2024 відкрила рахунок UA 49 322001 00000 2620 0347 3215 71шляхом подачі заяви про відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал Банк», заяви Клієнта за Сервісом накопичення «Банка» (банківського вкладу) № N92.30. від 05.08.2024, зазначивши себе у переліку осіб, які мають права розпоряджатися банківським рахунком, як його власник, та наклавши електронний підпис в графі «Підпис Клієнта», таким чином отримала безперешкодний доступ до грошових коштів, які в подальшому будуть надіслані у якості благодійної пожертви від благодійників.

Банківський рахунок НОМЕР_2 є депозитним рахунком (за Сервісом накопичення «Банка») та відповідно до заяви клієнта ОСОБА_5 має наступну мету накопичення: UA 49 322001 00000 2620 0347 3215 71 на РЛС.

Разом з тим, благодійні пожертви, отримані від благодійників, ОСОБА_5 на власний депозитний рахунок, зазначений вище, надалі перераховано на власний банківський рахунок з наступними реквізитами: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Достовірно знаючи, що вказані грошові кошти є благодійною пожертвою, спрямованою на забезпечення діяльності Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»», що визначена п. 1 ст. 3 ЗУ «Про благодійну діяльність та благодійні організації» №5073-VI, Статутом Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»», шляхом заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 у період часу з 05.08.2024 року до 03.05.2025 року незаконно використала благодійну пожертву на загальну суму 1 769 472 гривні 47 копійок (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні сорок сім копійок) шляхом перерахування вказаних грошових коштів з банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Універсал Банк», доступ до якого мала ОСОБА_5 , та який був призначений для зберігання коштів належних Благодійній організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»» на особисті банківські рахунки НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , які відкриті в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_5 , таким чином остання використала благодійну пожертву на загальну суму 1 769 472 гривні 47 копійок (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні сорок сім копійок), з метою отримання прибутку, у великому розмірі, під час воєнного стану.

Так, ОСОБА_5 , будучи заступником директора з громадськістю Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»», маючи одноособовий доступ до грошових коштів, що одержані безпосередньо як благодійні пожертви, усвідомлюючи незаконність своїх дій, що суперечать цілям благодійної діяльності та їх суспільну небезпечність, в період часу з 05.08.2024 по 03.05.2025 здійснила низку фінансових операцій, не пов`язаних з досягненням цілей благодійної діяльності, що визначені п. 1 ст. 3 ЗУ «Про благодійну діяльність та благодійні організації» №5073-VI та Статутом Благодійної організації «Благодійного Фонду «ДЯКУЮ ТОБІ»» шляхом перерахування на власні карткові рахунки, чим фактично розпорядилася гуманітарною допомогою у вигляді благодійних пожертв на загальну суму

1 769 472 гривні 47 копійок (один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні сорок сім копійок), що відповідно до п. 2 Примітки до ст.201-2 у тисячу і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто відповідає великому розмірі, таким чином використала благодійні пожертви з метою отримання прибутку вчиненого під час воєнного стану.

31.07.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

05.08.2025 слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 30.09.2025.

26.09.2025 керівником Фастівської окружної прокуратури Київської області продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 30.10.2025.

Тому виникла необхідність продовження строку запобіжного заходу у цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останньої та запобігання ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене обґрунтування, сторона обвинувачення просила продовжити строк застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справ, клопотання передано на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали та просили його задовольнити, додатково пояснили, що наведені в клопотанні ризики, а саме ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування, ризик впливу на свідків та потерпілого, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень продовжують існувати, а ступінь цих ризиків виправдовує необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового розслідування.

В судовому засіданні підозрювана, захисники заперечували проти задоволення клопотання та кожен окремо висловили свої доводи щодо неспроможності тверджень сторони обвинувачення та відсутності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу.

Зокрема, в судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу та надала наступні пояснення.

В узагальненому вигляді підозрювана повідомила, що дійсно обіймала посаду заступника керівника благодійного фонду та організовувала збір на РЛС, для збору використано інструмент накопичення (сервіс накопичення «Банка»).

Збір був оголошеним за ініціативою керівника фонду за попередньо укладеним ним договором про постачання РЛС, умови цього договору передбачала внесення передоплати виробнику.

Збір був організованим з використанням рахунку підозрюваної, тому що рахунки фонду були заблокованими та здійснення фінансових транзакцій у інший спосіб, ніж використання особистих рахунків волонтерів було неможливо.

ОСОБА_5 стверджувала, що у неї виникли сумніви щодо обґрунтованості визначення ціни РЛС, враховуючи доступну інформацію про цінову пропозицію для інших осіб, що вчиняли дії по придбанню аналогічних зразків продукції.

Вона повідомили про відповідні сумніви керівнику фонду, що призвело до виникнення конфліктної ситуації, крім того, виникненню конфліктної ситуації сприяло бажання директора забезпечити бронювання для осіб, які не є волонтерами фонду, однак залучені до забезпечення діяльності контакт-центрів, належних керівнику фонду.

Підозрювана стверджувала, що з огляду на накопичену суму коштів на її рахунку, не можливо було прийняти здійснити передоплату за придбаний РЛС у розмірі, визначеному договором, тому зборами волонтерів фонду, за участю директора, було прийнято рішення про спрямування цих коштів для реалізації інших статутних завдань фонду.

Підозрювана уточнила, що зазначені кошти були спрямованими для здійснення орендних платежів за користування приміщенням фонду, для оплати вартості ремонту авто військових, для придбання авто для військовослужбовця, для купівлі дронів та браслетів, для оплати вартості лікування хворої на онкологічне захворювання жінки, яку підозрювана супроводжувала в Німеччину. Також витрати здійснювались для оплати послуг кейтерингу на офіційних заходах фонду, вартості СММ супроводження діяльності фонду та на інші витрати, безпосередньо пов`язані із статутною діяльністю фонду.

Підозрювана повідомила, що здійснювала транзакції між своїми рахунками, так як проводити оплату з рахунку, до якого прикріплений фінансовий інструмент накопичення, технічно не можливо. Підозрювана не заперечувала, що в подальшому здійснювала зняття готівки, в тому числі і з банкоматів, однак витрачала отримані кошти не у своїх інтересах, а для забезпечення статутної діяльності фонду.

Про обсяг витрачених коштів підозрювана звітувала керівництву фонду та подавала звіти бухгалтеру.

Окремо підозрювана наголосила на тому, що стан її здоров`я передбачає потребу лікування, в тому числі і оперативного втручання, а обмеження, викликані застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, об`єктивно унеможливлюють проведення такого лікування, крім того з боку слідчого вчинялись перешкоди для проведення такого лікування, зокрема, ним допущено невиправдане зволікання у наданні дозволу для відвідування медичних установ.

Захисники підозрюваної заперечували проти задоволення клопотання, покликались на необґрунтованість підозри та недоведеність існування ризиків, якими сторона обвинувачення обґрунтовує потребу у продовження строку дії запобіжного заходу.

Також захисниками було надано документи, що, з їхньої точки зору, підтверджують цільовий характер використання коштів підозрюваною.

Окремо захисниками акцентовано на відсутності в діях підозрюваної складу кримінального правопорушення.

Захисники акцентували увагу слідчого судді на необхідності критичної оцінки показань свідків, які є працівниками контакт центру керівника фонду і явно заінтересовані в наданні недостовірних свідчень, крім того, протоколи допиту свідків не можуть бути джерелом інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення клопотання, так як використання цих протоколів суперечитиме частині 4 статті 95 КПК України і не забезпечить безпосереднього сприйняття судом показань свідків.

Захисники також повідомили, що ними буде ініційоване питання одночасного допиту свідків та підозрюваної, після того, як підозрювана буде допитана в межах досудового розслідування.

Також захисники вказали, що ними здійснюється збір доказів невинуватості підозрюваної та ініційоване питання проведення судово-економічної експертизи для підтвердження факту цільового виростання коштів. На разі, з огляду на обмежений проміжок часу від дати вступу захисників для участі у кримінальному провадженні, об`єктивно не можливо відновити всі документи, пов`язані із витрачанням коштів.

На уточнюючі питання слідчого судді захисниками було зазначено, що на разі підозра ще не оскаржена, заяви до правоохоронних органів з приводу завідомо неправдивих показань свідків ще не надані, однак вчинення відповідних процесуальних дій в подальшому є обов`язковим.

Також захисники акцентували увагу слідчого судді на тому, що від дати повідомлення про підозру будь-які слідчі (розшукові) дії в цьому кримінальному провадженні проведеними не були, що об`єктивно ставить під сумнів доцільність продовження строку дії запобіжного заходу.

Також захисники стверджували, що підозрювана є офіційно працевлаштованою, має міцні соціальні зв`язки, а продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту перешкоджатиме здійсненню трудової діяльності та отриманню доходів для забезпечення необхідних потреб.

При цьому, на уточнюючі питання слідчого судді підозрювана повідомила, що на період розвитку товариства, в якому вона працює, вона відмовилась від отримання заробітної плати, на їй доводиться витрачати заощадження. Підозрювана додатково повідомила, що арешт на кошти, розміщені на банківських рахунках, накладеним не був.

Ознайомившись зі змістом клопотання та дослідивши додані до нього документи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, приходжу до переконання про необхідність задоволення клопотання та продовження строку дії застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 1 (один) місяць, до 30 жовтня 2025 року, з продовженням дії покладених на неї процесуальних обов`язків - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання. Строк дії процесуальних обов`язків підлягає продовженню також на 1 місяць, до 30 жовтня 2025 року.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне навести наступне правове обґрунтування.

Так, згідно приписів частини 1, пункту 9 частини 2 статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи є окремим видом заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом вимог, передбачених частиною 1 статті 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів частини 3 цієї статті, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно приписів частини 3 статті 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно приписів частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В частині 1 статті 178 КПК України наведений перелік обставин, які підлягають правовій оцінці під час вирішення питання обрання запобіжного заходу. Цей перелік не є вичерпним.

Серед вказаних обставин:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Зміст процитованих вище правових норм, свідчить про те, що для застосування запобіжного заходу необхідним є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення особою, щодо якої планується застосувати запобіжний захід, існування ризиків незаконного перешкоджання підозрюваним здійсненню кримінального провадження, а також аналізу сукупності обставин, що свідчать про необхідність і пропорційність застосування конкретного виду запобіжного заходу.

При цьому, поняття «обґрунтованої підозри» не розкрито в національному законодавстві, тому для оцінки та аналізу обґрунтованої підозри мають використовуватися висновки, викладені в практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Далі, згідно приписів частини 1 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно приписів частини 6 цієї статті, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

В аспекті приписів статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є втручання в гарантовані Конвенцією право на свободу та особисту недоторканість, тому для застосування такого втручання повинна існувати передбачена законом підстава, воно повинно мати легітимну мету та відповідати рівню достатності і пропорційності, що виправдовує його застосування.

При цьому, зміст клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та додані до нього документи свідчать про те, що існують достатні ознаки вчинення кримінального правопорушення та достатній рівень розумної підозри у причетності особи, до якої застосований запобіжний захід, до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Зокрема, досліджені в судовому засіданні письмові матеріали свідчать про те, що вчинено діяння, яке може бути кваліфікованим, як злочин, а також про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчиненого діяння.

Підозрювана не заперечувала щодо того, що нею було організовано цільовий збір для придбання РЛС, а кошти, зібрані з використанням фінансового інструменту накопичення, в подальшому були переведеними на інші рахунки, також з рахунків здійснювалось зняття готівки з використанням банкоматів.

Підозрювана стверджує, що використання цих коштів здійснювалося хоча і на інші цілі, ніж придбання РЛС, проте таке використання відбувалось за погодженням керівництва фонду і зборів волонтерів, а використання коштів здійснювалось для досягнення цілей статутної діяльності фонду.

Проте, слідчий суддя зауважує, що станом на дату розгляду клопотання, стороною захисту не надано підтверджень того факту, що всі кошти, отримані під час цільового збору були використаними для забезпечення інших цілей статутної діяльності фонду та за попередньою згодою керівника фонду та зборів волонтерів.

На думку слідчого судді, для цілей застосування запобіжного заходу, підозра щодо ОСОБА_5 є в достатній мірі обґрунтованою та підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами, зокрема, заявою про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.05.2025; протоколом огляду відомостей загальнодоступної мережі Інтернет від 27.05.2025; протоколами допиту свідків, протокол огляду речей від 22.07.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, що свідчать про існування достатніх підстав для висновку про ймовірну причетність ОСОБА_5 до його вчинення, що може містити ознаки кримінального правопорушення. При цьому, слідчий суддя зауважує, що встановлення обставин використання коштів підозрюваною, отриманих під час цільового збору, як пожертва, на інші цілі, ніж визначено умовами проведення збору, без надання доказів попереднього погодження їх використання з керівництвом фонду та підтвердження використання всієї суми коштів виключно для досягнення цілей статутної діяльності фонду, свідчить про обґрунтованість підозри та про необхідність продовження дії запобіжного заходу.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про неможливість використання, як доказів, протоколів допиту свідків, та зауважує, що встановлені частиною 4 статті 95 КПК України правила мають значення для стадії судового розгляду, а не для стадії досудового розслідування, відповідно зазначені обмеження не мають правового значення для цілей розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу. Протилежне тлумачення правової норми, визначеної частиною 4 статті 95 КПК України, призвело б до нівелювання доказового значення результатів такої слідчої дії, як допит свідка на стадії досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що сторона захисту, ставлячи під сумнів достовірність показань свідків та стверджуючи про неможливість використання протоколів їх допиту, слідчому судді не заявила клопотання про проведення допиту цих свідків в судовому засіданні.

Далі, слідчий суддя, керуючись приписами частини 3, 4 статті 199 КПК України, перевіряє існування обставин, що свідчать про неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Так, слідчим суддюю встановлено, що станом на дату розгляду цього клопотання, існує потреба в проведенні слідчих дій, зокрема, ініціювання яких було здійснено стороною захисту призначення та проведення судово-економічної експертизи, проведення допитів, в тому числі і одночасних, свідків, проведення допиту підозрюваної.

Крім того, постановою керівника Фастівської окружної прокуратури від 26 вересня 2025 року було продовжено строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, постанова є чинною, в ній наведені відповідні мотиви для прийняття постави. Сторона захисту не висловлювала в судовому засіданні заперечень щодо правомірності продовження строку досудового розслідування.

Далі, слідчий суддя вважає доведеним, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризику незаконно впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, обумовлений характером інкримінованого кримінального правопорушення, специфікою суспільних відносин, що є об`єктом посягання цього кримінального правопорушення та відомостями про ймовірний розмір спричиненої шкоди.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про наявність міцних соціальних зв`язків, як підстави для відмови в продовження дії цього запобіжного заходу, так як, на думку слідчого судді, наявність постійного місяця проживання та офіційного працевлаштування підозрюваної в цьому випадку не є фактором, який зможе забезпечити її належну поведінку та нівелює існування ризику переховування.

Також, слідчий суддя погоджується з доводами ініціатора клопотання про те, що продовжує ризик впливу на свідків та потерпілого, анкетні дані яких відомі підозрюваній та яка категорично заперечує правдивість показань останніх.

Слідчий суддя вважає, що зазначені вище ризики продовжуються існувати, їх ступінь не зменшився, а застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, слідчий суддя відхиляє посилання ініціатора клопотання на існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень підозрюваною, так як зазначені твердження мають характер припущення. При цьому, слідчий суддя бере до увагу ту обставину, що підозрювана звільнена з попереднього місця роботи і, відповідно, станом на дату розгляду клопотання не здійснює діяльності пов`язаної зі збором пожертв, доказів супротивного стороною обвинувачення не надано.

Тому, з урахуванням наведених вище аргументів, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобово домашнього арешту є законним та відповідає легітимній меті у вигляді досягнення цілей кримінального провадження на стадії досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тривалістю в один місяць, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, убезпечить від ризиків, що були наведені в клопотанні про продовження строків застосування запобіжного заходу і підтверджені в судовому засіданні, та не призведе до невиправданих обмежень в житті підозрюваної.

Також, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу, встановлено необхідність продовження дії щодо підозрюваної ОСОБА_5 наступних процесуальних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, а саме: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії вказаних процесуальних обов`язків один місяць від дати постановлення ухвали.

Також, слідчий суддя, дослідивши надані для огляду медичні документи, прийшов до висновку, що підозрювана має потребу і періодичному лікуванні, станом на дату розгляду цього клопотання перебуває на амбулаторному лікуванні та потребує оперативного втручання.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що для забезпечення отримання підозрюваною медичної допомоги, необхідним є надання дозволу залишати житлове приміщення за місцем застосування запобіжного заходу за попереднім повідомленням органу досудового розслідування про відповідні обставини та з подальшим невідкладеним наданням документів, що підтверджують обставини отримання медичної допомоги та строку надання такої допомоги, в тому числі і строку отримання лікування в умовах стаціонару.

З урахуванням викладеного, керуючись приписами статті 131, 132, 176, 177, 181, 194, 199 КПК України, -

Постановив:

Клопотання заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про продовження строку застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000739, внесеному до ЄРДР від 20.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 1 місяць, до 30 жовтня 2025 року включно, в кримінальному провадженні № 0000739 до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дружківка, Донецької області, українки, громадянки України, із вищою освітою, не одруженої, працюючої в ТОВ «ФЛАЙ ПРО» на посаді директора, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши їй цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на один місяць, до 30 жовтня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваній можливість залишати своє місце проживання в період дії запобіжного заходу для забезпечення явки за викликом до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Роз`яснити підозрюваній її право залишати своє місце проживання в період дії запобіжного заходу для отримання медичної допомоги, в тому числі для проходження діагностичних досліджень, згідно з обсягом, визначеним лікарем, для здійснення планового та оперативного лікування, з попереднім повідомлення слідчого, прокурора, слідчого судді та суду про потребу отримання медичної допомоги та проходження лікування, з одночасним наданням документів, що підтверджують потребу такого лікування та містять інформацію про медичну установу, в які буде проведеним лікування чи діагностика, та подальшим наданням документів, що підтверджують факт та обсяг наданих медичних послуг чи лікування та про період часу, протягом якого здійснювались діагностичні заходи чи лікування, в тому числі і щодо часу перебування в умовах стаціонару.

Роз`яснити підозрюваній її право залишати своє місце проживання в період дії запобіжного заходу для вжиття заходів безпеки в період повітряної тривоги для слідування в укриття чи для відвернення ризиків, які можуть виникнути для її життя, здоров`я, її безпеки чи безпеки інших осіб, з подальшим інформування органу національної поліції за місцем проживання про ці обставини та вжиті заходи.

Роз`яснити підозрюваній, що в період дії запобіжного заходу працівники органу національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді.

У відповідності до частини 5, 7 статті 194 КПК України, продовжити строком на один місяць, до 30 жовтня 2025 року включно, дію раніше покладених на підозрювану ОСОБА_5 процесуальних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

не відлучатися із місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Примірник ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області та до органу поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Повний тест ухвали складено та проголошено 03 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1