Провадження №: 1-кп/752/1204/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві судове засідання у кримінальному провадженні за 0001013 від 07.04.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вуглегорськ, Донецької обл., громадянин України, не одружений, не працевлаштований, без місця реєстрації на території України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

22.01.2024 вироком Дарницького районного суду міста Києва засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді штрафу 1700 грн,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.04.2024, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме майна, яке належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 07.04.2024 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу увійшов до приміщення торгово- розважального центру «Магелан», який розташований за адресою: м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, буд. 13-Б.

В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні торгово-розважального центру прямував до виходу з приміщення та проходячи повз вихідні двері, побачив на підлозі рюкзак чорного кольору у середині якого знаходився мобільний телефон марки «Айфон 12 Міні» вартість якого 10000 грн., портативний зарядний пристрій марки «Ксіомі» вартістю 553 грн. 50 коп., які належали неповнолітньому ОСОБА_6 , та підійшовши до вказаного рюкзака, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв до рук рюкзак з вказаним майном, та вийшов з приміщення торгового центру.

В подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим товаром на свій власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_6 , матеріальний збиток у розмірі 10 553 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, обіцяв виправитись і ніколи більше так не вчиняти.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, тимчасово не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий (вирок не виконано).

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, а також принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Крім того, згідно до вимог ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, до покарання призначеного за даним вироком необхідно повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 22.01.2024 року (вирок не виконано), та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1700,00 гривень, які належить виконувати самостійно.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

На підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 07.07.2025 про надання дозволу на затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 було затримано та доставлено до приміщення суду.

Враховуючи вищевикладене, обвинуваченого слід звільнити з під варти у залі суду та запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 22.01.2024 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1700,00 гривень, які належить виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід не обирати.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12mini», голубого кольору, портативний зарядний пристрій марки «Xiaomi» моделі «Mi 8 18W», 10000mAh, темно-сірого кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - залишити у належного володільця ОСОБА_6 .

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 250 (двісті п`ятдесят) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1