Справа № 164/1829/25 Провадження №11-сс/802/559/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000191 від 11.08.2025 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , до 11 листопада 2025 року включно без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника СВ ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до Маневицького районного суду Волинської області із клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000191 від 11.08.2025 року.

Своє клопотання мотивував тим, що 11.08.2025 року ОСОБА_7 було затримано згідно ст.208 КПК України по підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

11.08.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 12.08.2025 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 09.10.2025 року включно без визначення розміру застави.

03.10.2025 року постановою керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000191 від 11.08.2025 року до трьох місяців, до 11.11.2025 року включно.

Також захисник ОСОБА_8 01.10.2025 року подав до суду клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 07.10.2025 року задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Серхів Маневицького району Волинської області, жителю АДРЕСА_1 , до 11.11.2025 року включно без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є обґрунтованим, оскільки застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами, що додаються до даного клопотання, та матеріалами кримінального провадження.

Доводи захисника ОСОБА_8 в поданому до суду клопотанні про зміну запобіжного заходу та в судовому засіданні, які обґрунтовуються тим, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з батьками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , бабою ОСОБА_12 , яким допомагає у веденні домашнього господарства, а також братом ОСОБА_13 , який на даний час проходить службу в ЗСУ, не спростовують доведених прокурором обставин у підтвердження того, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт слід відмовити.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає, що до підозрюваного цілком можливо було б застосувати цілодобовий домашній арешт, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться із практикою ЄСПЛ та практикою України.

Вважає, що ризики передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу, слідчим та прокурором не доведені.

Вказує на те, що судом не враховано ставлення підозрюваного і його батьків до потерпілої та думку самої потерпілої щодо вчиненого відносно неї злочину. Через своїх батьків підозрюваний ОСОБА_7 намагається налагодити стосунки з неповнолітньою потерпілою та її мамою з метою відшкодування їм як матеріальної, так і моральної шкоди. На даний час батьки підозрюваного з потерпілою та її мамою знайшли повне порозуміння. Останні пробачають ОСОБА_7 за вчинене, просять суворо його не карати та змінити йому запобіжний захід на менш суворий, про що написали через свого адвоката відповідну заяву слідчому суді, копія якої приєднана до справи.

Окрім цього, слідчим суддею не враховано те, що у ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, ОСОБА_7 є найменшим із дітей своїх батьків, лише він проживає з батьками, оскільки сестра проживає в іншому населеному пункті, а брат перебуває у ЗСУ. Після звільнення із під варти підозрюваний буде проживати за місцем свого постійного проживання у будинку батьків, від слідства та суду ухилятися не буде, сприятиме правосуддю. Враховуючи його суспільні зв`язки, життєві навики, освіту та стосунки з батьками, намір підозрюваного сприяти слідству та правосуддю, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 не буде переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Також у підозрюваного є постійне місце роботи (ведення домашнього господарства) і позитивна характеристика за місцем проживання. Дохід від домашнього господарства для підозрюваного як і його сім`ї є постійним та основним джерелом доходу.

Крім того ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності в його діях відсутній.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 07.10.2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під варто відносно ОСОБА_7 та ухвалити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; пояснення підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі; прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу слідчого судді залишити без змін; апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором та слідчим в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а встановлені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Апеляційний суд вважає, що апелянтом не надано докази, які б свідчили про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя вважав за недоцільне визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника підозрюваного, апеляційний суд не вбачає.

Дані про особу підозрюваного, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності застосування відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Матеріали кримінального провадження не містять, а також ні підозрюваним, ні його захисником не надано жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, не виявлено.

Керуючись ст..ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , до 11 листопада 2025 року включно без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: