Справа № 650/5576/25
провадження № 1-кп/650/5576/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 04.08.2025 року, за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берислав, Херсонської області, громадянина України, з спеціальною середньою освітою, працюючого в КВУ «Бериславський водоканал» на посаді водія автотранспортного засобу, на утримані неповнолітніх дітей не має, депутатом будь-якого рівня не є, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 25.02.1999, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 129 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 29 липня 2025 року приблизно о 15.00 годині, перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, під час сварки з потерпілим ОСОБА_4 , на ґрунті давніх неприязних відносин, із застосуванням зарядженої набоями мисливської рушниці, погрожував вбивством останнього, усвідомлюючи, що ця погроза здатна викликати у ОСОБА_4 реальні побоювання за своє життя та здійснення цієї погрози.

Так, ОСОБА_3 , приставивши ствол мисливської рушниці «ИЖ-27» з маркуванням заводського номеру « НОМЕР_2 » до тулубу ОСОБА_4 словесно погрожував вбивством останнього, після чого піднявши мисливську рушницю вище лівого плеча ОСОБА_4 , здійснив постріл у землю.

Далі, відійшовши на відстань близько 7,4 метри від потерпілого ОСОБА_4 , вдруге погрожуючи вбивством останнього здійснив постріл з мисливської рушниці в бік ОСОБА_4 .

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечив проти такого розгляду.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що: йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного та потерпілого на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколу допиту підозрюваного та протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 129 КК України є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною першою статті 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, користується авторитетом серед оточуючих, бере активну участь у житті громади, офіційно працевлаштований (водій автотранспортного засобу (аварійний автомобіль) в КВУ «Бериславський водоканал»), раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, на обліку в ДУ «Центр пробації» не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання, найменш суворого за видом з числа передбачених санкцією частини першої статті 129 КК України, та у мінімальному його розмірі, - у виді пробаційного нагляду строком на один рік. Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім, а також відповідатиме його меті.

Санкція частини першої статті 129 КК України передбачає можливість призначення покарання як у виді обмеження волі, так і у більш м`яких його видах.

Обмеження волі, хоча і не передбачає повної ізоляції від суспільства, все ж означає перебування особи в установі відкритого типу, що фактично вилучає її зі звичного соціального середовища, позбавляє права самостійно обирати місце проживання та роботи, а також істотно обмежує свободу пересування. Такий вид покарання призводить до розриву соціальних та трудових зв`язків особи, що у даному випадку не є необхідним.

Водночас пробаційний нагляд дозволяє забезпечити належний контроль за поведінкою обвинуваченого у суспільстві, поєднує наглядові та виховні заходи, не перериває його соціальних і трудових зв`язків. Суд враховує, що обвинувачений офіційно працевлаштований у комунальному підприємстві, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, користується авторитетом серед оточуючих, бере активну участь у житті громади. Застосування пробаційного нагляду у цьому випадку відповідає принципам пропорційності та індивідуалізації покарання, оскільки досягнення його мети можливе без суворішого втручання у права і свободи обвинуваченого.

З огляду на наведене суд вважає справедливим та достатнім призначення покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України, арешт скасувати.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 129 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі частини другої статті 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого. Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - предмет, схожий на рушницю разом зі шкіряним чохлом та ганчіркою білого кольору повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ - Дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , виданий 18 березня 2015 року, термін якого, відповідно до записів продовжено до 23 вересня 2024 року - повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Арешт накладений на предмет, схожий на рушницю разом зі шкіряним чохлом та ганчіркою білого кольору повернути власнику ОСОБА_6 та Дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , виданий 18 березня 2015 року, термін якого, відповідно до записів продовжено до 23 вересня 2024 року скасувати.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1