Справа № 405/882/25
провадження № 1-кс/405/2440/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника -адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровограда, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, не одруженому, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого, посилаючись на обставини кримінального провадження, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний з ризиками не погодився та підозру не визнав.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що відділом РЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307 КК України, відповідно до якого мешканець м. Кропивницький ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України " Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу психотропних речовин, а предметом цієї діяльності таку психотропну речовину як - метамфетамін, яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 року № 770 (таблиця ІІ список 2) віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, час, однак не пізніше 14.07.2025, незаконно придбав кристалічну речовину, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/112-25/11228-НЗПРАП від 13.08.2025 являється психотропною речовиною - метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,023 грама, яку в подальшому зберігав в гаражному приміщенні на території виробничої бази по вул. Комарова, 66а, в м.Кропивницький, тим самим вчинивши незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, з метою збуту.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на корисливе збагачення за рахунок скоєння злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, обіг яких обмежено, 14.07.2025 в період часу з 17 год. 35 хв. по 17 год. 55 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в гаражному приміщенні на території виробничої бази по вул. Комарова, 66а, в м Кропивницький, незаконно збув особі, з якою укладено конфіденційне співробітництво ОСОБА_7 психотропну речовину - метамфетамін за наступних обставин.

Відтак, ОСОБА_7 14.07.2025 здійснив особисту зустріч з ОСОБА_4 під час якої передав останньому грошові кошти в сумі 300 гривень. Після чого, в замін отриманих грошових коштів, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 поліетиленову трубку чорного кольору всередині якої запаковано кристалічну речовину, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/112-25/11228-НЗПРАП від 13.08.2025 являється психотропною речовиною - метамфетамін, обіг якої обмежено. Маса, метамфетаміну в наданій речовині становить 0,023 грама, тим самим вчинив збут психотропної речовини.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незаконного придбання, зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, тобто, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, маючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, обравши способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу психотропних речовин, а предметом цієї діяльності таку психотропну речовину як - метамфетамін, яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 року № 770 (таблиця ІІ список 2) віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено, продовжив свою протиправну діяльність.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, час, однак не пізніше 25.09.2025, діючи повторно, незаконно придбав кристалічну речовину, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/13404-НЗПРАП від 25.09.2025 містить психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,089 грама, тим самим вчинивши незаконне придбання психотропної речовини, повторно, з метою збуту.

В подальшому ОСОБА_4 з невстановленого під час досудового розслідування часу, до моменту виявлення під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 - його місця проживання, а саме 06 год. 00 хв. 25.09.2025, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці I та ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, зберігав з метою збуту 2 зіп-пакети в середині яких знаходилась кристалічна речовина, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/112-25/13404-НЗПРАП від 25.09.2025 містить психотропну речовину - метамфетамін, обіг якої обмежено, загальною масою 0,089 грама. тим самим вчинивши незаконне зберігання психотропної речовини, повторно, з метою збуту.

Тим самим ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незаконного придбання, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчинене повторно, тобто, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кіровоград, українець, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 10.11.2004 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 26.07.2005 на підставі ст.1 п. «б» ЗУ «Про амністію» звільнено;

-30.01.2018 до Кіровського районного суду м. Кіровограда скеровано обвинувальний акт відносно групи осіб, у тому силі, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263, ч. 3 ст.307 КК України.

25.09.2025 року о 07:44 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, на думку слідчого судді, обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується наступними зібраними під час здійснення досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколами про результати проведення НСРД;

-протоколом обшуку від 25.09.2025;

-висновками судових експертиз матеріалів речовин та виробів;

-показаннями свідків.

Отже відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно до п. 5 ст. 9 КПК України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є об`єктивні дані, які вказують на те, що ОСОБА_4 міг вчинити зазначені кримінальні правопорушення та про обґрунтованість його підозри.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та. ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за вчинення тяжчого злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні. Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів. Таким чином, у слідчого судді є достатньо підстав вважати, що для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 23 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків. Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Таким чином, під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено два ризика, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України - це ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та можливість незаконно впливати на свідків, в разі незастосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Інші ризики слідчим суддею не встановлено.

Отже враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, як такий що забезпечить його належну процесуальну поведінку в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Під час визначення розміру застави необхідно врахувати, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2025 року на одну особу працездатного віку в розрахунку на місяць 3028 грн.

Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального провадження, характеризуючі дані на підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, стан здоров`я підозрюваного, його сімейний та майновий стан, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з визначенням у даному клопотанні застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, у разі внесення застави та його звільнення з - під варти.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-197, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 07 год. 44 хв. 25.09.2025 року до 07 год. 44 хв. 23.11.2025 року.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000027 від 10.01.2025 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 ,- з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , на строк до 23.11.2025 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до до 07 год. 44 хв. 23.11.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1