УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2025 року за № 0000114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, з вищою освітою, працює на посаді головного спеціаліста відділу забезпечення Державної служби України з безпеки на транспорті, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учасником бойових дій, інвалідом, депутатом не являється, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівького районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000114 від 11 грудня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу Державної служби України з безпеки на транспорті в Черкаській області у вересні 2025 року, покликав на зустріч до скверу, який знаходиться поблизу ресторану «Чайка» за адресою: м. Черкаси, Парковий узвіз, 3, свого підлеглого - старшого державного інспектора відділу державного нагляду (контролю) на автомобільному транспорті у Черкаській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про намір окремих перевізників надавати щомісячно неправомірну вигоду у розмірі 50 000 гривень за не притягнення їх до адміністративної відповідальності за перевищення вагових норм та відсутність дозвільних документів на перевезення пасажирів.

У подальшому, в другій половині листопада 2025 року, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та знову запропонував зустрітися поблизу фонтану, який знаходиться за приміщенням Черкаської обласної ради за адресою: бульв. Шевченка, 185, м. Черкаси.

У ході цієї зустрічі ОСОБА_5 підтвердив наміри надання суб`єктами підприємницької діяльності неправомірної вигоди за невжиття заходів не притягнення їх до адміністративної відповідальності за перевищення вагових норм та відсутність дозвільних документів на перевезення пасажирів.

При цьому із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_5 дістав невеликий аркуш паперу, на якому кульковою ручкою було написано «50000», та при цьому пояснив ОСОБА_7 , що це сума коштів, яку він буде передавати щомісячно останньому в інтересах двох перевізників.

У подальшому 06 грудня 2025 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 через месенджер «WhatsApp» та знову запропонував зустрітися з метою передачі грошових коштів від перевізників та обговорення деталей «співпраці».

11 грудня 2025 року ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , звернувся до Черкаської обласної прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення.

Того ж дня ОСОБА_7 було залучено до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000114.

20 грудня 2025 ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 через месенджер «WhatsApp» та запропонував зустрітися близько 15 години.

Отримавши від ОСОБА_7 згоду на зустріч, ОСОБА_5 прибув за адресою проживання ОСОБА_7 до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та під час зустрічі назвав суб`єктів підприємницької діяльності, зокрема, ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 , які здійснюють вантажні перевезення згідно товарно-транспортних накладних ТОВ «Зернотранссервіс», і від яких ОСОБА_10 щомісяця до 05 числа мав намір передавати ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 50 000 гривень за не притягнення їх до адміністративної відповідальності за перевищення вагових норм та відсутність дозвільних документів на перевезення пасажирів.

В ході цієї розмови ОСОБА_5 також повідомив ОСОБА_7 , що до 05 січня 2026 року він зустрінеться з представниками вищевказаних суб`єктів господарської діяльності та згодом надасть ОСОБА_7 списки транспортних засобів, якими ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 здійснюють перевезення. Також ОСОБА_5 повідомив, що зв`яжеться із ОСОБА_7 у січні 2026 року для передачі останньому вищевказаної суми грошових коштів.

У подальшому, 11 січня 2026, близько 17 години, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 через додаток «WhatsApp» та запропонував зустріч, місцем якої ОСОБА_5 визначив сквер, який знаходиться поблизу ресторану «Чайка» за адресою: м. Черкаси, Парковий узвіз, 3.

11 січня 2026 року близько 20 години ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 грошові кошти, вказавши при цьому, що там сума, яка була обговорена на попередній зустрічі, та додав, що на наступному тижні надасть номери транспортних засобів, що здійснюють вантажні та пасажирські перевезення.

11 січня 2026 року о 20 годині 08 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

12 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно ч.3 ст. 369 КК України, пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, -

караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000036 доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 11 грудня 2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11 грудня 2025 року;

- рапортом старшого оперуповноваженого УСР в Черкаській області ДСР НП України ОСОБА_11 від 15 грудня 2025 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 11 січня 2026 року;

- протоколом добровільної видачі від 11 січня 2026 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11 січня 2026 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12 січня 2026 року;

- постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 12 січня 2026 року про визнання речовим доказом;

- іншими зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження №С 0000114 доказами в їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні; 4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

12 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно ч.3 ст. 369 КК України, пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, -

караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.

Крім того, кримінальне правопроушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким корупційним злочином, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,зокрема, документи що стосуються листування (переписки) з ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 , списки водіїв та автомобілів, які використовують останні у своїй підприємницькій діяльності.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.2) ч.1 ст. 177 КПК України, знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті та знайомий зі свідком ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме його місцезнаходження.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 та інших свідків у кримінальному провадженні, в тому числі шляхом вмовлянь, залякування, пі погроз, підкупу та шантажу, з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів, відмови чи зміни раніше наданих показів або відмови від їх надання.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь, відмови від наданих показань чи відмови від надання показань з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявлені в клопотанні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в ньому підстав.

Зазначив, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні; 4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

12 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно ч.3 ст. 369 КК України, пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, -

караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.

Крім того, кримінальне правопроушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким корупційним злочином, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,зокрема, документи що стосуються листування (переписки) з ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 , списки водіїв та автомобілів, які використовують останні у своїй підприємницькій діяльності.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.2) ч.1 ст. 177 КПК України, знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті та знайомий зі свідком ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме його місцезнаходження.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 та інших свідків у кримінальному провадженні, в тому числі шляхом вмовлянь, залякування, пі погроз, підкупу та шантажу, з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів, відмови чи зміни раніше наданих показів або відмови від їх надання.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь, відмови від наданих показань чи відмови від надання показань з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просив визначити розмір застави 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заявлених у клопотанні прокурора вимог.

Зазначив, що підозра є необґрунтованою; прокурором не доведено достатніми, достовірними, допустимими доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно працевлаштований; постійно проживає за адресою реєстрації; має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Прокурором не доведено належними доказами, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного і запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи майновий стан та особу підозрюваного, просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді застави та визначити розмір застави 20 (двадцять) розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав; підтримав захисника.

Згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000036, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000114 внесені до вказаного реєстру 11 грудня 2025 року за фабулою: «Працівник одного із правоохоронних органів діючи за попередньою змовою групою осіб пропонує надати неправомірну вигоду службовій особі одного із правоохоронних органів Черкаської області за не вчинення дій, що входять до повноважень останнього» - правова кваліфікація ч.3 ст. 369 КК України.

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000114 від 11 грудня 2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді начальника відділу Державної служби України з безпеки на транспорті в Черкаській області у вересні 2025 року, покликав на зустріч до скверу, який знаходиться поблизу ресторану «Чайка» за адресою: м. Черкаси, Парковий узвіз, 3, свого підлеглого - старшого державного інспектора відділу державного нагляду (контролю) на автомобільному транспорті у Черкаській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час цієї зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про намір окремих перевізників надавати щомісячно неправомірну вигоду у розмірі 50 000 гривень за не притягнення їх до адміністративної відповідальності за перевищення вагових норм та відсутність дозвільних документів на перевезення пасажирів.

У подальшому, в другій половині листопада 2025 року, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та знову запропонував зустрітися поблизу фонтану, який знаходиться за приміщенням Черкаської обласної ради за адресою: бульв. Шевченка, 185, м. Черкаси.

У ході цієї зустрічі ОСОБА_5 підтвердив наміри надання суб`єктами підприємницької діяльності неправомірної вигоди за невжиття заходів не притягнення їх до адміністративної відповідальності за перевищення вагових норм та відсутність дозвільних документів на перевезення пасажирів.

При цьому із внутрішньої кишені куртки ОСОБА_5 дістав невеликий аркуш паперу, на якому кульковою ручкою було написано «50000», та при цьому пояснив ОСОБА_7 , що це сума коштів, яку він буде передавати щомісячно останньому в інтересах двох перевізників.

У подальшому 06 грудня 2025 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 через месенджер «WhatsApp» та знову запропонував зустрітися з метою передачі грошових коштів від перевізників та обговорення деталей «співпраці».

11 грудня 2025 року ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , звернувся до Черкаської обласної прокуратури із заявою про кримінальне правопорушення.

Того ж дня ОСОБА_7 було залучено до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000114.

20 грудня 2025 ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 через месенджер «WhatsApp» та запропонував зустрітися близько 15 години.

Отримавши від ОСОБА_7 згоду на зустріч, ОСОБА_5 прибув за адресою проживання ОСОБА_7 до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та під час зустрічі назвав суб`єктів підприємницької діяльності, зокрема, ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 , які здійснюють вантажні перевезення згідно товарно-транспортних накладних ТОВ «Зернотранссервіс», і від яких ОСОБА_10 щомісяця до 05 числа мав намір передавати ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 50 000 гривень за не притягнення їх до адміністративної відповідальності за перевищення вагових норм та відсутність дозвільних документів на перевезення пасажирів.

В ході цієї розмови ОСОБА_5 також повідомив ОСОБА_7 , що до 05 січня 2026 року він зустрінеться з представниками вищевказаних суб`єктів господарської діяльності та згодом надасть ОСОБА_7 списки транспортних засобів, якими ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 здійснюють перевезення. Також ОСОБА_5 повідомив, що зв`яжеться із ОСОБА_7 у січні 2026 року для передачі останньому вищевказаної суми грошових коштів.

У подальшому, 11 січня 2026, близько 17 години, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 через додаток «WhatsApp» та запропонував зустріч, місцем якої ОСОБА_5 визначив сквер, який знаходиться поблизу ресторану «Чайка» за адресою: м. Черкаси, Парковий узвіз, 3.

11 січня 2026 року близько 20 години ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 грошові кошти, вказавши при цьому, що там сума, яка була обговорена на попередній зустрічі, та додав, що на наступному тижні надасть номери транспортних засобів, що здійснюють вантажні та пасажирські перевезення.

11 січня 2026 року о 20 годині 08 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

12 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно ч.3 ст. 369 КК України, пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, -

караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у:

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

- повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 12 січня 2026 року;

- заяві ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 11 грудня 2025 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 11 грудня 2025 року;

- рапорті старшого оперуповноваженого УСР в Черкаській області ДСР НП України ОСОБА_11 від 15 грудня 2025 року;

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 11 січня 2026 року;

- протоколі добровільної видачі від 11 січня 2026 року;

- протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11 січня 2026 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 12 січня 2026 року;

- постанові прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 12 січня 2026 року про визнання речовим доказом,

свідчать про обгрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, його необхідно оцінювати з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні; 4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

12 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно ч.3 ст. 369 КК України, пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, -

караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.

Крім того, кримінальне правопроушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким корупційним злочином, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,зокрема, документи що стосуються листування (переписки) з ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 , списки водіїв та автомобілів, які використовують останні у своїй підприємницькій діяльності.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.2) ч.1 ст. 177 КПК України, знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті та знайомий зі свідком ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме його місцезнаходження.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 та інших свідків у кримінальному провадженні, в тому числі шляхом вмовлянь, залякування, пі погроз, підкупу та шантажу, з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів, відмови чи зміни раніше наданих показів або відмови від їх надання.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь, відмови від наданих показань чи відмови від надання показань з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні; 4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

12 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно ч.3 ст. 369 КК України, пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище, або вчинені за попередньою змовою групою осіб, -

караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна.

Крім того, кримінальне правопроушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким корупційним злочином, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,зокрема, документи що стосуються листування (переписки) з ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 , списки водіїв та автомобілів, які використовують останні у своїй підприємницькій діяльності.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.2) ч.1 ст. 177 КПК України, знищення, спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному місті та знайомий зі свідком ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме його місцезнаходження.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 та інших свідків у цьому кримінальному провадженні, в тому числі шляхом вмовлянь, залякування, пі погроз, підкупу та шантажу, з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів, відмови чи зміни раніше наданих показів або відмови від їх надання.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь, відмови від наданих показань чи відмови від надання показань з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Прокурором належними достатніми достовірними доказами доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 2), 3) ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого останній обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно вливати на свідків, з метою зміни останніми своїх показів чи відмови від раніше наданих показів; знищити, спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При вирішенні питання щодо визначення розміру застави, прокурор в своєму клопотанні просив визначити розмір застави 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , майновий та сімейний стан останнього, перебування на утриманні ОСОБА_5 ,який не одружений, малолітньої дитини, необхідно визначити розмір застави - 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень, в разі внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 11 січня 2026 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.3 Конституції України, згідно ст.ст. 4, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та керуючись ст.ст. 23, 84, 92, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196 , 309, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури, ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2025 року за № 0000114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 11 березня 2026 року включно.

Визначити розмір застави 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 (нуль) копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з міста Черкаси без дозволу слідчого, слідчого судді, прокурора, суду;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні № 0000114;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді в частині доставки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця утримання під вартою Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», доручити РКС ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, підозрюваному та захиснику.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 15 січня 2026 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1