ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Дана постанова надійшла на адресу Військової частини Електронною поштою СЕДО 18.10.2025.
Дослідивши матеріали скарги Військової частини НОМЕР_1 , суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.
Згідно з підпунктом 11 пункту 161 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Відповідно до статті 64-1 КПК України представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути:
-особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником;
-керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами;
-працівник юридичної особи.
Частиною другою цієї ж статті визначено, що повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджуються:
1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.
Відповідно, представником у суді може бути адвокат або законний представник, або працівник юридичної особи.
Отже, зазначені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.
У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами. Визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
До матеріалів скарги долучено Довіреність від 06.01.2025 відповідно до якої Військова частина НОМЕР_1 в особі ОСОБА_4 , що діє на підставі наказу Головнокомандувача ЗСУ від 22.10.2024 № 1398 уповноважує ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Яворівським РВ ГУ МВС України у Львівській області від 25 квітня 2008 року) представляти інтереси військової частини НОМЕР_1 з правами, що надаються законом заявникові, відповідачем, третій особі з певними повноваженнями і діє до 31.12.2025.
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 зазначила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника).Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (пункт 18 ухвали).
Верховний Суд звертає увагу на те, що підписання та/або подання заяв, клопотань, скарг є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.
Зі змісту скарги, яка подана через систему «Електронний суд» убачається, що її підписав представник Військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності від 06.01.2025, копія якої додана до скарги. Вказана довіреність підписана Командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 .
Отже, подана представником, в підтвердження своїх повноважень, копія довіреності без надання документів, що підтверджують наявність у підписанта скарги статусу адвоката, або статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції, у яких визначений її обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва) не може підтверджувати у неї відповідних повноважень у суді. Докази наявності статусу адвоката у ОСОБА_2 також відсутні.
Підписант має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом). Однак до поданої скарги в підтвердження своїх повноважень не надано суду ніяких підтверджень того, що коло її трудових (посадових) обов`язків охоплювало можливість діяти від заявника у суді за правилами самопредставництва.
Відповідно до вимог ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо: її подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Вказаною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування.
Отже, отримавши скаргу на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, слідчий суддя має з`ясувати, серед іншого, чи є ОСОБА_2 особою, яка має право подавати скаргу.
З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що відсутні докази наявності статусу адвоката у ОСОБА_2 суд вважає обґрунтованим повернення поданої скарги заявнику.
Згідно з ч. 7 ст. 304 КПК повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду.
Керуючись ст.303-304, 307 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_6