справа № 208/5591/25
провадження № 1-кс/208/3755/25
УХВАЛА

18 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000042 від 07.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського із клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

До судового засідання прокурор, який повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явився, але подав заяву про підтримання заявленого клопотання та проведення судового розгляду за його відсутності.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що 03.05.2023 між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ПП « ОСОБА_4 » укладено договір № 611-23ШУН від 03.05.2023, предметом якого є надання послуг з ремонту та технічного обслуговування техніки (дефектування) - очисного комбайну УКД 200-500. Термін дії договору - 31.12.2023 (не пролонгувався). Згідно з актом приймання передачі від 03.05.2023 - ПП « ОСОБА_4 » прийнято на відповідальне зберігання зазначений очисний комбайн на умовах укладеного договору, який згідно ТТН на автомобілі DAF XF, д/н НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_5 вивезено у м. Нововолинськ Волинської обл. без зазначення адреси.

Так, відповідно до доповідної записки ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що службові особи ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ДП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », допустили неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, а саме не забезпечили виконання відповідних доручень щодо релокації наземного шахтного обладнання із зони активних бойових дій, до безпечних територій.

Попри це, згідно програми релокації гірничошахтного обладнання та зведених даних гірничошахтного обладнання на жовтень 2024 року, звіту про виконання програми з релокації обладнання ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зведених даних з релокації гірничошахтного обладнання станом на вересень 2024 року, реєстру залишку обладнання до відвантаження, станом на вересень 2024 року в переліку відсутнє найменування очисного комбайну УКД 200-500 (інв. №100000035).

Не відображення у переліку та реєстрах очисного комбайну УКД 200-500 (інв. №100000035), свідчить про його фактичну відсутність з травня 2023 року по теперішній час.

Відповідно договору про надання послуг № 611-23 ШУД від 03.05.2023, ПП « ОСОБА_6 » зобов`язується надати послуги з дефектування очисного комбайну УКД 200-500, а ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зобов`язується здійснити 100-відсоткову передоплату договірної вартості послуги. Крім того, термін надання послуг сплив 31.05.2023, а дія договору закінчилась 31.12.2023.

Попри зазначені обставини, відповідно до руху грошових коштів по розрахунковому рахунку ПП « ОСОБА_6 », встановлено, що грошові кошти не нараховувалися на рахунок даного підприємства за здійснення дефектування, що у свою чергу свідчить про не виконання умов договору у частині дефектування.

Свідок у кримінальному провадженні ОСОБА_7 (найманий водій від ПП « ОСОБА_4 ») дав свідчення, що в травні 2023 року здійснив перевезення очисного комбайну УКД 200-500 території з шахти ВП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до м. Нововолинськ Волинської обл.

Крім того, у ході проведення досудового розслідування допитано у якості свідка в.о. генерального директора ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , який пояснив, що ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на виконання невідкладних заходів з релокації, винесені розпорядження, серед яких:

№ 92 від 10.09.2024 «Щодо відвантаження прохідницького комбайна КСП32, який підлягає релокації» (розпочато відвантаження ПК КСП32, який підлягає релокації автотранспортом до ДП « ІНФОРМАЦІЯ_6 »);

№ 93 від 10.09.2024 «Щодо відвантаження прохідницьких комбайнів, які підлягають релокації» (розпочати відвантаження прохідницьких комбайнів КСП32 та КП22, які розташовані на шахті «Добропільська» та підлягають релокації автотранспортом до ДП « ІНФОРМАЦІЯ_7 »);

№ 94 від 10.09.2024 «Щодо відвантаження прохідницького комбайну EBZ160, який підлягає релокації» (розпочато відвантаження прохідницького комбайну EBZ160, який підлягає релокації автотранспортом до ДП « ІНФОРМАЦІЯ_6 »);

№ 95 від 11.09.2024 «Щодо відвантаження обладнання, яке підлягає релокації» (розпочато відвантаження з ШУ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » наступного обладнання електродвигун ВАО-2 315 500 кВт (одна одиниця), електродвигун ВАО 800 кВт (одна одиниця), компресорна установка УКВШ 5/7 (одна одиниця), установка компресорна УКВШ 5/7 (дві одиниці), з подальшою релокацією автотранспортом на ДП « ІНФОРМАЦІЯ_6 »);

№ 97 від 13.09.2024 «Щодо відвантаження секцій механізованого кріплення 1КДД, які підлягають релокації» (розпочато відвантаження секцій механізованого кріплення 1КДД у кількості 60 одиниць, які розташовані на шахті «Піонер» та підлягають релокації до ДП « ІНФОРМАЦІЯ_6 »).

За результатами проведених оглядів відповідних майданчиків, підтверджено факт відсутності на зберіганні очисного комбайну УКД 200-500 (інв. №100000035), що підтверджується протоколом огляду.

Враховуючи викладене, очисний комбайн УКД 200-500 (інв. № 100000035) фактично з травня 2023 року по теперішній час знаходиться у невстановленому місці, службові особи ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за вказаний період часу не вжили заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження очисного комбайну та подальшої його релокації.

В подальшому, слідством було отримано ухвалу суду на тимчасовий доступ до документів ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », якою надано дозвіл на вилучення оригіналів документів, пов`язаних із ремонтом ПП « ОСОБА_4 » вказаного очисного комбайну.

Ухвала слідчого судді ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині надання оригіналів документів в порядку тимчасового доступу не була виконана, оскільки службовими особами ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наданні лише копії документів без надання пояснень про фактичність знаходження оригіналів.

Так, 16.09.2025 у період часу з 07.20 год. до 09.55 год., на підставі ухвали Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області, проведено обшук за адресою фактичного проживання помічника генерального директора з комерційних питань ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_9 (підписант договору) за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом проведеного обшуку виявлено та вилучено техніку з логічним захистом (власником не надані паролі): планшет «Xiomi Pad 7 Pro» (mod. 24091RPADG); Apple IPhone 16 Pro Max, колір сірий (IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ).

Зазначена техніка вилучена, оскільки в ухвалі прописано право вилучення комп`ютерної техніки, а також вилучені предмети мають систему логічного захисту, що потребує залучення експерта для проведення відповідної експертизи.

У ході проведення досудового розслідування планується призначення судово-технічної експертизи, з метою огляду вмісту техніки.

Вищевказані предмети на підставі постанови слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області від 16.09.2025 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки з урахуванням матеріалів кримінального провадження, відповідають критеріям визначеним ч. 1 ст. 98 КК України.

На теперішній час у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що вилучені під час проведених слідчих дій, а саме обшуку, предмети мають суттєве значення для подальшого досудового розслідування, та можуть бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту на вилучений мобільний телефон та планшет полягає у тому, що ОСОБА_9 міг використовувати їх, як знаряддя скоєння злочину, а саме як засоби зв`язку із особами, які сприяли у незаконному заволодінні державним майном, а саме очисним комбайном УКД 200-500.

Таким чином зазначений телефон та планшет можуть бути знаряддями вчинення злочину, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і за правилами ст. 98 КПК України є речовими доказами. Поряд з цим, зазначені предмети будуть об`єктами проведення судових експертиз.

На теперішній час у ході досудового розслідування, виникла необхідність в арешті вищевказаних предметів у зв`язку із необхідністю збереження речових доказів, встановлення їх змісту, а також у проведенні експертиз.

З урахуванням викладеного, з метою збереження вищевказаних речей, документів, в якості речових доказів та забезпечення завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти на них арешт, оскільки вказані речі є предметом, засобом, знаряддям вчинення злочину, а також доказом злочину.

Таким чином, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження усіх обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених вище речових доказів, що в такому випадку може перешкоджати кримінальному провадженню, приймаючи до уваги те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення протиправних дій, ОСОБА_9 або інші близькі їй особи можуть вчинити дії спрямовані на умисне пошкодження, продаж, знищення або передачу третім особам вилучених під час проведення слідчих дій мобільного телефону та планшуту, відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, існує сукупність підстав вважати їх знаряддями кримінального правопорушення, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що є об`єктом кримінально протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом.

Арешт вказаних речей та майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаних документів та речей в якості речового доказу.

Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст.170 КПК України).

При цьому, ч.3 та ч.5 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п.7 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вимоги ст.170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи те, що підставою клопотання є те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є речовим доказом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст.36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу управління нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку у кримінальному провадженні №000042 від 07.04.2025, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- планшет «Xiomi Pad 7 Pro» (mod. 24091RPADG);

- мобільний телефон Apple IPhone 16 Pro Max, сірого кольору (IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ).

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого відділу СУ ГУНП в донецькій області майора поліції ОСОБА_10 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1