Справа №766/8474/25
н/п 1-кп/766/3860/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

09.12.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області колегією у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000180 від 25.04.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 361, ч.4 ст. 28, ч. 5 ст.185, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 206-2 КК України,-

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000180 від 25.04.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 361, ч.4 ст. 28, ч. 5 ст.185, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Прокурором до Херсонського міського суду Херсонської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна, перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих, свідків з метою зміни їх показань для уникнення відповідальності та незаконного впливу на осіб, проінформованих про злочини, окрім цього, перебуваючи на свободі буде контактувати з особами, які можливо причетні до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, також останній на судові виклики не з`являється на судові засідання. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, дають підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник в підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання. Зазначила, що ризики прокурором не доведено, необґрунтовано й не підтверджено доказами. Просила визначити заставу у разі застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію захисника. Зазначив про те, що був обізнаний, що відносно нього наявне кримінальне провадження, але займався своїми особистими справами й тому не сповістив ані суд, ані прокурора про зміну номеру телефона і адреси проживання.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За приписами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що входив до складу злочинної організації та приймав участь у злочинах, вчинених злочинною організацією. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він та члени вказаної злочинної організації, діючи з прямим умислом відповідно до розробленого злочинного плану, направленого на заволодіння нерухомим майном ОСОБА_8 та корпоративними правами ПСП «УШБА», ТОВ «Торговий дім» Таврійський» та ТОВ «Славута-Юг», які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчинили несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, а саме до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що призвело до підробки інформації та заподіяло значну шкоду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у розмірі 178 030 027, 15 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він та члени вказаної злочинної організації, діючи з прямим умислом відповідно до розробленого злочинного плану, направленого на заволодіння нерухомим майном ОСОБА_8 та корпоративними правами ПСП «УШБА», ТОВ «Торговий дім» Таврійський» та ТОВ «Славута-Юг», які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після несанкціонованого втручання викрали майно, яке належить ОСОБА_8 в особливо великих розмірах на загальну суму 49826000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він та члени вказаної організованої групи, діючи з прямим умислом, відповідно до розробленого злочинного плану, направленого на незаконне заволодіння нерухомим майном ОСОБА_8 та корпоративними правами ПСП «УШБА», ТОВ «Торговий дім» Таврійський» та ТОВ «Славута-Юг», які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , умисно внесли в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості та умисно подали для проведення такої реєстрації документи, які містять завідомо неправдиві відомості, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 205-1 КК України;

Окрім цього ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він та члени вказаної злочинної організації, діючи з прямим умислом, відповідно до розробленого злочинного плану, направленого на незаконне заволодіння нерухомим майном ОСОБА_8 та корпоративними правами ПСП «УШБА», ТОВ «Торговий дім» Таврійський» та ТОВ «Славута-Юг», які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протиправно заволоділи майном підприємств у тому числі частками учасників, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів. Таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинено загальну суму збитків у розмірі 202 963 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Отже ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна (ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 185 КК України).

Крім того, відповідно до інформації ДКР НПУ 19.01.2025 ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командира самовільно залишив військову частину, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Десна. За даним фактом Держаним бюро розслідувань внесено відомості до ЄРДР №0000231 від 06.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Обвинувачений на неодноразові виклики у судові засідання не з`явився, про причину свого неприбуття не повідомив.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2025 року розгляд кримінального провадження 954/82/23 в частині обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 361, ч.4 ст. 28, ч. 5 ст.185, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 206-2 КК України - зупинено, оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та надано дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2025 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.12.2025 року на виконання ухвали суду про розшук, обвинуваченого ОСОБА_7 було доставлено до Херсонського міського суду Херсонської області.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від суду, тому суд вважає підтвердженим існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_7 на свідків. При цьому суд враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того суд вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого, свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Належного обґрунтування та конкретизації ризиків, передбачених п.2,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не було обґрунтовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд вважає їх недоведеними.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії кримінального провадження відсутні та не підтверджені відповідними доказами.

Обставини, на які посилається захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки обвинуваченого та надали б можливість застосувати до останнього менш суворий запобіжний захід.

Щодо можливості визначення застави в даному кримінальному провадженні суд зазначає наступне.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Отже, дослідивши матеріали справи, суд з урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, доведених ризиків, вважає, що відсутні об`єктивні передумови для визначення застави на даному етапі кримінального провадження.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим, доведених ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.178, 183, 314-317, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 06 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено «10» грудня 2025 року о 12:00 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3