Справа № 521/351/26
Номер провадження:1-кс/521/294/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

13 січня 2026 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000081 від 11.01.2026 року.

Прізвище, ім`я і по батькові, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце реєстрації:

ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м. Одеса, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся слідчий відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, наводячи підстави на підтримку своєї позиції.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

З клопотання слідчого та наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 , 11.01.2026 року, о 21 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 1-а, зберігав при собі наркотичні засоби з метою збуту.

За даним фактом 11.01.2026 року почато досудове розслідування, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0000081 та 12.01.2026 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

У КПК України не зазначено, що розуміється під терміном «обґрунтована підозра» та за таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне звернутися до практики Європейського суду з прав людини, так як, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, підтверджується наявними у матеріалах клопотання доказами, а саме: протокол огляду місця події від 11.01.2026 року; постанова про визнання речовими доказами від 12.01.2026 року; протокол допиту свідка від 11.01.2026 року, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, так як може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_3 , міг вчинити правопорушення.

Необхідно зазначити, що достатність доказів для обґрунтованості підозри не повинна бути такою, щоб бути достатньою для засудження особи.

При цьому, відповідно до клопотання та матеріалів клопотання не вбачається, що сторона обвинувачення зволікає з проведенням досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 є: запобігання спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, саме вказаний ризик був доведений прокурором в судовому засіданні.

У рішенні ЄСПЛ «Корнєв і Карпенко проти України» Суд зазначив, що п.3 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» містить як процесуальну, так і матеріально-правову вимоги. Процесуальна вимога покладає на «посадову особу» обов`язок особисто заслухати доставлену до неї особу; матеріально-правова вимога покладає на неї обов`язок проаналізувати обставини «за» і «проти» рішення про позбавлення свободи, вирішити, посилаючись на юридичні критерії, чи існують підстави для позбавлення свободи, та винести рішення про звільнення, якщо таких підстав немає.

Аналізуючи обставини «за» і «проти» позбавлення ОСОБА_3 свободи, слідчий суддя вважає, що на даний час існують такі юридичні критерії як обґрунтована підозра у скоєнні злочину, тяжкість покарання, характер скоєння злочину, у якому підозрюється ОСОБА_3 , що вказує на наявність ризиків переховування його від органу досудового розслідування.

Крім того, з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що міцність соціальних зв`язків ОСОБА_3 не є достатнім стримуючим фактором, який свідчив би про беззаперечну відсутність ризиків можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вищезазначене свідчить про наявність обставин для тримання ОСОБА_3 під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої, на даному етапі, підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_3 , буде достатнім, необхідним для належної поведінки підозрюваного і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання винуватим; вік 36 років та стан здоров`я підозрюваного відсутність скарг; ступінь міцності соціальних зв`язків в місці постійного проживання підозрюваного; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України не має.

Відповідно до клопотання, орган досудового розслідування просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, проте матеріалами клопотання не обґрунтовує застосування запобіжного заходу саме на цей строк. З урахуванням обсягу слідчих дій, які необхідно провести під час досудового розслідування та ступеня обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 55 днів, в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити розмір застави.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Орган досудового розслідування у своєму клопотанні просить визначити розмір застави у вигляді 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення у клопотанні та у судовому засіданні не обґрунтувала можливість призначення підозрюваному застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема наявністю у підозрюваного майна або грошових коштів на зазначену суму.

Таким чином, сторона обвинувачення, відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України не довела виключний випадок встановлення застави з перевищенням меж, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Посилання органу досудового розслідування на те, що підозрюваний скоює кримінальні правопорушення та отримує з них дохід, тож 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не забезпечить належне виконання обов`язків, не підтверджується будь-якими доказами.

Відповідно до повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у скоєнні одного епізоду кримінального правопорушення. Будь-яких інших кримінальних правопорушень, з яких підозрюваний отримує дохід, матеріали клопотання не містять.

При цьому, виходячи з ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», внесення великих сум грошових коштів, які були отримані в результаті вчинення кримінальних правопорушень та не мають легального походження неможливе.

Таким чином, слідчий суддя не може прийняти до уваги посилання сторони обвинувачення щодо призначення ОСОБА_3 застави у вигляді 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як підозрюваний має нелегальні джерела доходу.

Слідчий суддя вважає, що достатнім розміром застави за вказаним кримінальним провадженням, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного та встановлених ризиків, буде розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення, щодо обставин скоєного злочину та наявних доказів, слідчий суддя вважає за необхідне дотриматися балансу між мотивуванням судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 370 КПК України та недопустимістю розголошення відомостей досудового розслідування, що передбачено ст. 222 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

Клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 55 днів і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 13.01.2026 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 08.03.2026 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1)не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти про зміну свого місця проживання.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1