Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/827/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

представника власника

майна адвоката: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001160 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2025 року було відмовлено у задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001160 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим не доведено, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно та накласти арешт на яке вилучено в ході огляду місця події 18.11.2025 за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, 14, а саме на:

- спеціалізований сідловий тягач марки «MAN» моделі «TGX 18.440» в кузові синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , V1N № НОМЕР_2 ;

- напівпричіп спеціалізований марки «SCHWARZMULEER» моделі «SPA-ЗЕ» д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові чорного кольору, VIN № НОМЕР_4 ;

- деревину породи вільха та сосна загальний об`ємом 37 кубічних метра;

- ТТІІ № б/н від 1 8.1 1.2025 з умовним номером 1 на арк.;

- ТТП № б/н від 18.11.2025 з умовним номером 2 на 1 арк. з метою збереження речових доказів, та позбавити володільця права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Зазначає, що наразі в рамках даного кримінального провадження виникає необхідність у встановленні місця порубки деревини, призначення інженерно-екологічної експертизи, експертизи цілого по частинах дерева.

Стверджує, що відмова в арешті може призвести до знищення слідів злочину.

Наголошує, арешт не призведе до негативних наслідків.

Вказує, що слідчий суддя не врахував, що вказане майно може бути здобуте злочинним шляхом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення представника власника майна на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів допускається за умови доведення слідчим, прокурором існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотання слідчого і може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна дотримався вказаних вимог закону в поновному обсязі.

Згідно ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 та ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотання слідчого та долучених матеріалів вбачається, що у провадженні СВ Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001160 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

За версією слідства 18.11.2025 року близько 20 години 25 хвилин, по вул. Сергія Параджанова, 14, у місті Житомирі, працівниками поліції зупинено слідловий тягач марки "MAN" моделі "TGX 18.440" р.н. НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки "SCHWARZMULLER" моделі "SPA-3E" р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який здійснював незаконне перевезення деревини різних порід.

В ході проведення огляду місця події встановлено, що на ділянці місцевості, за адресою: м. Житомир, вул. Сергія Параджанова, 14, розташовується тягач марки «MAN» синього кольору ДНЗ НОМЕР_1 до якого приєднано напівпричіп марки «SCHWARZMULLER» д.н.з. НОМЕР_3 . В напівпричепі знаходиться деревина породи cосна та береза в загальній кількості близько 37 метра кубічних. Окрім того, в ході проведення огляду виявлено документи щодо супроводження вантажу, а саме ТТН № б/н від 18.11.2025 у 2х примірниках.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 на підставі договору № 5 від 04.11.2025 про надання послуг передпосівної підготовки земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва надано послуги щодо зачистки від самосіву земельних ділянок, які належать замовнику ТОВ «ЛІГНА ВІТА» на праві оренди.

У пункті 2.1 даного договору зазначено, що вартість наданих послуг не оплачується замовником, витрати виконавець закриває повністю за рахунок отриманої в результаті зачистки лісопродукції (дров, лісоматеріалів круглих, тріски деревної тощо), яка переходить у власність Виконавця.(а.с.19-20)

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя вказав, що слідчим не доведено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, є доказами, які б підтверджували обставини кримінального правопорушення.

Натомість власником надано докази, які підтверджують законність походження деревини, переважна більшість якої відповідає ТТН та узгоджується з договором про її отримання від розсліснення земель сільськогосподарського призначення з дозволу володільця і власника.

Крім того, слідчим не надано доказів, що вказаному кримінальному провадженні призначено експертизи та вилучене майно є об`єктом дослідження

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на майно, оскільки прокурором, на час розгляду даного клопотання, не доведено належними та допустимими доказами, що вказане майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не знаходить.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001160 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: