Справа №306/713/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу в кримінальному провадженні, внесеному 30.01.2025 до ЄРДР за №0000052,

В С Т А Н О В И В:

Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000052 від 30.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Захисником ОСОБА_7 подано клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 діючого запобіжного заходу на більш м`який, зокрема домашній арешт, обґрунтоване наявністю наступних підстав: 1) зміною місця проживання потерпілою та свідком; 2) існуючою потребою в наданні обвинуваченому кваліфікованої медичної (психіатричної) допомоги.

З врахуванням викладеного, захисник ОСОБА_7 вважає, що лише сама по собі тяжкість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, не може слугувати підставою для подальшого його тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_7 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив суд змінити запобіжний захід.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 просила суд змінити запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Статтею 181 КПК визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт відноситься до ізоляційної категорії запобіжних заходів, адже враховуючи його сутність, передбачає для особи, відносно якої обраний, заборону не залишати місце свого проживання протягом певних годин доби або цілодобово, тим самим ізолюючи її від звичайного для неї середовища (яке знаходиться за межами її житла) на певний проміжок часу доби або цілодобово. Отже, з урахуванням зазначеного, цілком очевидно, що домашній арешт є загальним заходом особистого забезпечення м`якого ізоляційного характеру, що виконується в умовах житла особи.

Вирішуючи питання про зміну обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що обвинувачений потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування (висновок судово-психіатричного експерта №56 від 20.08.2025), має постійне місце проживання, що є відмінним від місця проживання потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , останні допитані судом, відомості щодо впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не надано.

На даний час судом не встановлено виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права обвинуваченого на свободу, та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доцільність змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням на останнього передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, так як саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу обвинуваченого, тяжкості злочину та його наслідкам, а також зможе як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 201, 362, 372, 376, 503, 508 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 - задовольнити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю до 17 січня 2026 року.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою суду;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, цілодобово;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності;

- не спілкуватися з потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Обов`язки покладаються на ОСОБА_8 до 17 січня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до вимог ч.3 ст.202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Згідно ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3