Провадження №1-кп/523/1971/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 29.10.2025 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 03.10.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 29.10.2025 року, укладену між вказаним прокурором та зазначеною обвинуваченою, за участю її захисника, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, під час досудового розслідування встановлено, що в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» створено «Telegram-канал» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в якому є чат-група « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), діяльність якої поширена на території м.Одеси та Одеської області. В чаті «Telegram-каналу» «Одесса INFO чат», станом на 07.04.2025, налічувалось 2435 підписників та в ньому поширювалась інформація щодо форм та методів здійснення мобілізаційних заходів в особливий період на території м.Одеси та Одеської області, а саме: розповсюдження інформаційних повідомлень про наявність блок-постів, місцезнаходження співробітників територіальних центрів комплектування (ТЦК), військових ЗСУ, інших правоохоронних органів, під час виконання останніми заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів.

Так, 12.05.2023 у обвинуваченої ОСОБА_5 , яка усвідомлювала, що рф здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом поширення серед невизначеного, але значного кола осіб інформації про дати і місце проведення військовослужбовцями районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_4 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, з метою сприяння ухиленню громадянами України від виконання визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

На виконання свого злочинного умислу, 12.05.2023 о 22:25 годин, обвинувачена ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії рф проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись на території Пересипського району м. Одеси, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S20+», модель «SM-G985F/DS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованою в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами «Telegram» прив`язаним до її номеру телефону НОМЕР_4 під іменем користувача « ОСОБА_6 », за невстановлених досудовим розслідуванням обставин стала учасницею чат-групи (спільнота, в якій кожний із учасників групи, який авторизований у месенджері «Telegram», має право на публікацію текстового, аудіо- та відео повідомлення під іменем власного аккаунту, без дозволу адміністратора чату) із назвою «Telegram-каналу» « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), маючи права та можливість поширювати публікації у вказаній чат-групі, поширила, шляхом розповсюдження, в зазначеній групі повідомлення, які містили інформацію про дату і місце проведення військовослужбовцями районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_4 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, що стали їй відомі за невстановлених досудовим розслідування обставин, наступного змісту:

12.05.2023, о 22:25 годин: "Только что видела своими глазами, остановка Кабельный завод, Николаевская дорога, двое оливки с автоматами остановили машину и кошмарят мужчину 21:45";

06.06.2023, о 22:57 годин: «На Церковной Блок Пост, только что проехала, проверяют документы у ВСЕХ водителей машин, маршрутки пропускают; ???

17.12.2023, о 20:58 годин: "Пакуют второй заливной!!! Будьте очень осторожны"; ???

13.06.2024, о 22:05 годин: "7 Пересыпская ТОЛПА ТЦУ в сторону Поселка, только что там проезжала";

ІНФОРМАЦІЯ_5 , о 17:01 годин: "Тормозят МАРШРУТКИ «толпа», сейчас, Николаевская дорога, напротив магазина «Меблик» в сторону города, только что видела своими глазами";

ІНФОРМАЦІЯ_6 , о 07:15 годин: "Сахарный БП в сторону Пересыпьского моста";

01.04.2025, о 07:17 годин: "Красный сквер полно пятнистый".

Розповсюджені обвинувачною ОСОБА_5 повідомлення із вказаною інформацією були доступні для загального ознайомлення необмеженого кола осіб учасників «Telegram-каналу» « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджера «Telegram-каналу» « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (станом на 07.04.2025 в розділі "Підписники" «Telegram-каналу» « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) перебували щонайменше 2435 користувачів (абонентів)).

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_4 №943/10103 від 16.05.2025, за вказаними у повідомленнях обвинуваченої ОСОБА_5 адресами і датами, дійсно представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 спільно з представниками Національної поліції України проводились заходи щодо забезпечення функціонування системи військового обліку, зокрема, щодо оповіщення людських мобілізаційних ресурсів на території міста Одеси.

Крім того, інформація, яку розповсюдила обвинувачена ОСОБА_5 , Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_8 , його територіальними підрозділами ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) або іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі не розміщувалась. Завчасне розповсюдження обвинуваченою ОСОБА_5 вказаної інформації негативно вплинуло на досягнення мети заходів щодо забезпечення функціонування системи військового обліку, оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, а саме: сприяло ухиленню громадянами України від виконання визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, резервістів, визначення їх призначення на особливий період, а також перешкоджало законній діяльності ЗСУ та іншим військовим формуванням. Розповсюдження інформації про місця проведення мобілізаційних заходів призводить до зменшення мобілізаційних людських ресурсів, внаслідок надання військовозобов`язаним інформації про місця оповіщення, що ставить під загрозу обороноздатність держави.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.144-1 КК України.

На розгляд Пересипського районного суду м.Одеси з Одеської обласної прокуратури, одночасно з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, також надійшла угода про визнання винуватості, укладена між зазначеною обвинуваченою за участі її захисника ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором вказаної прокуратури ОСОБА_3 , - з іншого.

Відповідно до означеної угоди про визнання винуватості, обвинуваченій ОСОБА_5 було роз`яснено наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, а також узгоджене питання призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від його відбування з випробуванням та покладенням на обвинувачену обов`язків в порядку ст.ст.75, 76 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнала свою провину в інкримінованому діянні та просила суд призначити узгоджене сторонами угоди покарання, а будучи ознайомленою судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердила добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого нею при наведених вище обставинах, а також фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 під час пояснень в суді показала, що дійсно за викладеними в обвинувальному акті обставинах вона з використанням свого мобільного телефону робила повідомлення про місця розміщення постів ТЦК на території Пересипського району м.Одеси. У скоєному кається, обіцяє більше такого не вчиняти та просить затвердити угоду при визнання винуватості.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні нею кримінального правопорушення, фактичні обставини якого нею та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких, окрім пояснень обвинуваченої в суді, не здійснювалось в силу положень п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченою ОСОБА_5 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України, а відтак суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій вказаної обвинуваченої за ч.1 ст.114-1 КК України, за ознаками перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Так, з огляду на ч.1 ст.114-1 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, що карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.2 ст.50, ч.ч.1, 2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Наряду із означеним, ч.5 ст.65 вказаного Кодексу встановлює, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.373, ч.1 ст.475 КПК України, ч.5 ст.65 КК України та умови розглядуваної угоди про визнання винуватості в частині узгодженого між сторонами виду й розміру покарання зазначеній обвинуваченій, яке відповідає санкції інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відноситься до категорії тяжких злочинів, мало місце під час дії воєнного стану і завдало шкоди обороноздатності Держави, а також суд приймає до уваги характеризуючі особу обвинуваченої дані та добровільне внесення нею на користь Збройних Сил України грошових коштів в розмірі 30000 гривень (квитанція ПН37 від 29.10.2025).

Так, за матеріалами судового провадження, обвинувачена ОСОБА_5 свою провину під час досудового розслідування та в суді в обсязі висунутого обвинувачення визнала повністю; раніше не судима і вперше притягається до кримінальної відповідальності; незаміжня; пенсіонерка, має 2-у групу інвалідності та потребує стороннього догляду (до 17.04.2026); проходила лікування в період 23.01.2005-27.01.2005 в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР, але за висновком судово-психіатричного експерта №720 від 16.10.2025 під час інкримінованих діянь на хворобливий стан психіки не страждала і не страждає, за психічним станом могла і здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, у застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує; на обліках КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР не значиться; забезпечена місцем реєстрації і проживання в м.Одесі, де характеризується позитивно.

В порядку ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , як зазначено в обвинувальному акті та з чим погоджується суд, слід віднести щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання вказаної обвинуваченої, не встановлено.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, з дотриманням принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, при визначенні виду та розміру покарання суд доходить висновку про те, що в силу приписів ч.5 ст.65 КК України покарання обвинуваченій ОСОБА_5 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, з призначенням їй покарання у виді позбавлення волі в межах визначеного в угоді строку, якій відповідає санкції ч.1 ст.114-1 КК України, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 цього ж Кодексу та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з одночасним покладенням на обвинувачену низки відповідних обов`язків, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаної особи і недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

В силу вимог ст.72 КК України, ураховуючи термін попереднього ув`язнення обвинуваченої ОСОБА_5 у розглядуваному кримінальному провадженні з часу її затримання в порядку ст.208 КПК України 11.09.2025 року до дати ухвалення цього вироку, суд вважає, що означений термін підлягає зарахуванню до строку призначеного за цим вироком покарання вказаній обвинуваченій за правилами, передбаченими у наведеній нормі закону.

Питання щодо долі речових доказів та арешту майна у кримінальному провадженні, суд вирішує за правилами ст.ст. 100, 174 КПК України, відповідно.

Керуючись ст.ст.22, 26, 100, 174, 314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 29.10.2025 року, укладену в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 03.10.2025 року, між прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , обвинуваченою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, за участі захисника останньої, адвоката ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75, ч.ч.1, 3 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженою ОСОБА_5 , покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Згідно зі ст.377 КПК України, запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, - скасувати, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Виходячи з вимог ст.72 КК України, зарахувати до строку призначеного засудженій ОСОБА_5 покарання термін її попереднього ув`язнення у розглядуваному кримінальному провадженні з часу затримання в порядку ст.208 КПК України, тобто з 11.09.2025 року до дати ухвалення цього вироку.

З огляду на ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді від 12.06.2025 року на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S20+», модель «SM-G985F/DS», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , зі сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , після набрання вироком законної сили, - скасувати.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S20+», модель «SM-G985F/DS», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , зі сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який зберігається в СВ УСБУ в Одеській області (квитанція №83 від 08.10.2025), - повернути за належністю власникові.

Копії вироку вручити під розписку прокурору та ОСОБА_5 , направити до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та до СВ УСБУ в Одеській області, - для виконання в частині, що стосується їх відповідних повноважень, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1