УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000606 від 29 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000606 від 29 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_6 , всупереч визначених у Законі України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», наказу Міністерства внутрішніх справ України № 175 від 07.03.2022 «Про затвердження Порядку отримання вогнепальної зброї і боєприпасів цивільними особами, які беруть участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав», Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», якою визначений перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, з життєвого досвіду будучи обізнаним щодо вимог законодавства та відповідальності за незаконний обіг зброї та бойових припасів, достовірно розуміючи щодо призначення та властивостей бойових припасів, маючи прямий умисел на незаконне придбання бойових припасів, не являючись військовослужбовцем Збройних сил України та інших законних військових формувань, створених на території України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи прямий умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, не маючи ні дійсного, ні уявного на це права, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, незаконно придбав оборонну протипіхотну ручну гранату Ф-1, яка є бойовим припасом та за законодавством України не являється об`єктом дозвільної системи та може використовуватись тільки у військових та військово-тренувальних цілях військовослужбовцями Збройних сил України та інших законних військових формувань, створених на території України, після чого переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без передбаченого Законом дозволу до 29.09.2025, маючи увесь цей час можливість їх використати.

У подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне носіння, зберігання бойових припасів 29.09.2025 взяв гранату Ф-1 та поклав до своєї сумки сірого кольору та пішов до будинку АДРЕСА_1 , де під час поверхневої перевірки, ОСОБА_6 відповідно до ст. 34 Закону України "Про Національну поліцію", в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області з сумки сірого кольору гранату Ф-1, яку в подальшому вилучено.

Відповідно до висновку експерта від 30.09.2025 надані експертизу предмети, а саме:

- металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «10 56-87 Т» - є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення;металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркуваннями позначеннями «119-84 УРГМ-2 583» - є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2» промислового виготовлення військового призначення.

Дані предмети в конструктивному поєднанні є оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до бойового припасу.

30.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 , доводиться наступними зібраними доказами, які перебувають в кримінальному провадженні:

?повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 30.09.2025;

?протокол огляду місця події від 29.09.2025;

?довідка про категорію вибухонебезпечності № 590 від 29.09.2025;

?довідка про категорію вибухонебезпечності № 591 від 29.09.2025;

?акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 407 від 29.09.2025;

?постанова про визнання вилучених речей речовим доказом від 30.09.2025;

?протокол обшуку від 29.09.2025;

?протокол затримання ОСОБА_6 від 30.09.2025;

?висновок судової вибухо-технічної експертизи від 30.09.2025;

?протокол допиту свідка ОСОБА_7 ;

?протокол допиту свідка ОСОБА_8 ;

?іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворості покарання за його вчинення;- незаконно впливати на інших підозрюваних, потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

У той же час, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину.

2) особиста порука, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу;

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за вказаною адресою, з покладенням відповідних обов`язків, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати домашній арешт у нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 29 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказані ризики та обставини правопорушення, свідчать про те, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Судом враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що згідно із позицією Європейського суду з прав людини, може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, продовжується відшукання речових доказів, без застосування дієвого запобіжного заходу, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та доведення вини останнього, а також перешкоджати здійсненню належного досудового розслідування, шляхом впливу на свідків.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, одружений та має двох дітей на утриманні. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та доцільним.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, відомості про майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування на даному етапі досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала про застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 діє в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 01.10.2025 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя