Провадження № 11-сс/4808/32/26
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 строком на 60 днів, тобто до 19 лютого 2026 року включно.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та застосувати електронний засіб контролю на підставі положень ст. 195 КПК України або визначити альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вважає, що дана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із її незаконністю, невмотивованістю та необґрунтованістю.

Вказує про низку очевидних та грубих порушень кримінальних процесуальних вимог, які у своїй сукупності призвели до передчасного вручення ОСОБА_8 необґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та дозволили обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та двічі його продовжити.

Зокрема, дане кримінальне провадження розпочато без належних на те підстав лише за ініціативою правоохоронних органів, після чого штучно об`єднано з іншими 9-ма епізодами в одне кримінальне провадження №0000113. У подальшому таке процесуальне свавілля призвело до того, що всі потерпілі допитані в кримінальному провадженні без попереднього внесення відомостей до ЄРДР за кожним розпочатим та розслідуваним епізодом подій, що є недопустимим. Надалі для створення ознак злочинної діяльності та штучного уявлення про її масштабність сторона обвинувачення вдалася до штучного роз`єднання однієї події на два окремі епізоди злочину, а саме щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які під час допитів повідомляють про одні й ті самі події та факти існування боргу та невиконання взятих зобов`язань. При цьому, за наявності повідомлень всіма потерпілими про факти існування боргових зобов`язань, слідчий та прокурор кваліфікують дії не за ч.2 ст. 355 КК України, а за ч. 4 ст. 189 КК України. Стверджує, що всі потерпілі умисно звернулися до працівників правоохоронних органів та у подальшому співпрацювали з ними з метою неповернення боргу та без належного на те оформлення залучення осіб до конфіденційного співробітництва. При цьому, зазначає про неналежне оформлення підстав для видачі та самої видачі працівниками правоохоронного органу потерпілим грошових коштів для проведення контролю за вчиненням злочину. Вказує про штучне створення обвинувальних доказів вчинення злочину, окремі протоколи впізнання містять виправлення.

Посилається на необґрунтованість підозри, оскільки має місце штучне створення доказів вчинення особливо тяжкого злочину, всі показання отримані задніми числами, після того як сторона обвинувачення знайшла важелі тиску на умовних потерпілих та свідків. Кримінальне провадження розпочато на підставі рапорту слідчого ОСОБА_12 без дати його складання, без жодного додатку до нього, без зазначення прізвищ осіб, яких сторона обвинувачення вважає причетними до даної події, що не дозволяє перевірити сторонньому спостерігачу відносно кого дійсно розпочато дане кримінальне провадження. Протоколи прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення збігаються за хронологією із датами внесення відомостей до ЄРДР. Всі відкриті стороні захисту контролі за вчиненням злочину з січня 2025 року до фактичного затримання осіб, проведені стороною обвинувачення без належної процесуальної фіксації, і відповідно в додатках до них не містять аудіо- чи відеофіксації проведення контролю за вчиненням злочину. Відповідно звідки слідчий взяв текст, який вніс до змісту кожного протоколу, яким чином долучив до його змісту фотографії, коли під час контролю за вчиненням злочину, в додатках наявні лише ксерокопії грошових коштів. Крім того, протоколи допиту потерпілих чітко засвідчують, що у всіх випадках має місце наявність боргових правовідносин (ст. 355 КК України), взяття та невиконання певних зобов`язань потерпілими, однак щоб не повертати борг, вони вирішили звернутися до УСБУ в Івано-Франківській області, і таким чином самі штучно створили факт неіснуючого вимагання. Також, протоколи пред`явлення для впізнання не можуть виступати належними доказами, оскільки всі потерпілі оформили конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, за завданнями останніх зустрілися з конкретними особами, а потім їх впізнали по фотознімках. Разом з тим, у справі штучно створено та об`єднано 7 епізодів подій, без дотримання правил підслідності та підстав об`єднання кримінальних проваджень в одне.

Окрім того, сторона захисту заперечує існування ризиків, наведених в клопотанні прокурора. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то зауважує, що на даний час існують обставини, за яких, фактично створені штучні обставини існування злочину, його кваліфікація замість ст. 355 КК здійснена за ст. 189 КК, що не відповідає фактичним обставинам справи. При цьому, звертає увагу суду, що на підозрюваного поширюється дія Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та обмеження щодо виїзду за кордон, встановлені з 24.02.2022 року чоловікам від 18 до 60 років. Щодо тиску на потерпілих, то вказує, що всі потерпілі є агентами поліції та СБУ, мають постійний контакт з уповноваженими працівниками правоохоронних органів, тому спілкування з ними навпаки загрожує підозрюваним. Щодо тиску на свідків, то вони ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалах слідчих суддів взагалі не вказані, відповідно їх анкетні дані не відомі прокурору та слідчому, як тоді можна звинувачувати підозрюваного в тому, що навіть не відомо стороні обвинувачення. Щодо ризику вплинути на докази будь-яким чином, то сторона обвинувачення стверджує, що зібрала практично всі докази, крім отримання висновків експертиз, які вже призначені та проводяться, відповідно вже ці докази перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення.

Вказує, що прокурором не доведено, а також не перевірено судом, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечив доводи і вимоги апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 03 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

04 вересня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України у пособництві у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2025 року застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 02 листопада 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

29 жовтня 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000113 до шести місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2025 року продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування до 27 грудня 2025 року, без визначення розміру застави.

В межах зазначеного кримінального провадження слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Клопотання обґрунтоване тим, що строк тримання підозрюваного під вартою закінчується, проте ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та залишаються актуальними, а також завершити досудове розслідування кримінального провадження не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: розсекретити матеріали проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій та документи стосовно їх належності й допустимості; отримати висновки судово-лінгвістичних семантико-текстуальних експертиз, час проведення яких, у зв`язку з великим завантаженням експертних установ та специфікою їх проведення, складає близько 4 місяців; отримати висновки 12 фоноскопічних експертиз, проведення яких було призначено по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і ті ж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає не менше 2 місяців; молекулярно-генетичних, почеркознавчих, судово-медичних та балістичних експертиз; виконати ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів, зокрема, до інформації, яка міститься в операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »,ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », проаналізувати отриману інформацію про телефонні з`єднання; виконати ухвали суду про тимчасовий доступ до інформації з банківських установ про рух коштів між рахунками підозрюваних та потерпілих, та проаналізувати отриману інформацію, дослідити епізод вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , в якому необхідно провести допити свідків, потерпілих, отримати згідно вимог КПК України інформацію у операторів мобільного зв`язку та банківських установах, провести впізнання, провести інші слідчі та процесуальні дії, направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння вказаного злочину та з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та інших осіб, із врахуванням здобутих доказів оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати до них доступ, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що органом досудового розслідування доведено, що існують достатні дані, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення. При цьому, факти, які дають підставу для розумної підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що доводи про непричетність до вчиненого правопорушення можуть бути перевірені під час проведення досудового розслідування, оскільки на даний час суд позбавлений можливість повно та всебічно встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та прийти до переконання про відсутність події або складу правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п. п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Так, слідчий суддя правильно врахував те, що продовжують бути високими ризики того, що ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним множинності злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих особливо тяжких злочинів. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_8 , маючи тісні зв`язки в кримінальному середовищі та з суб`єктами підвищеного злочинного впливу, може за їх покровительства тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування. Також, маючи трьох неповнолітніх дітей та діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, підозрюваний може знайти шляхи для виїзду за кордон в умовах воєнного стану та покинути територію України; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час, не встановлено усіх осіб, причетних до вчинення за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими співучасниками кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням майна, на яких та на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні він може здійснювати вплив з метою спотворення доказів його вини, а також зважаючи на те, що кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства, підозрюваний безпосередньо знайомий із потерпілим, вчинив злочин за місцем проживання потерпілого. Внаслідок попереднього знайомства протиправний вплив також може бути здійснений не тільки шляхом завдання фізичної шкоди, але й погрозами чи вмовлянням. ОСОБА_8 відомі анкетні дані потерпілих та місця їх проживання, щодо яких він може здійснювати переслідування та шляхом завдання фізичної шкоди, погроз, умовлянь, підкупу чи іншими заходами впливати на їх показання, примусити їх до зміни чи відмови від показів чи обвинувачення; перешкоджати кримінальному іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини, офіційно не працює, джерело його існування не відоме, на даний час підозрюється у вчиненні корисливого особливо тяжкого злочинів, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти корисливі злочини та злочини проти життя та здоров`я потерпілих з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

Крім того, продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення його вини; дані про особу підозрюваного.

Колегія суддів приймає до уваги доводи про те, що підозрюваний має на вихованні трьох неповнолітніх дітей, які потребують допомоги внаслідок вкрай тяжкої ситуації, яка склалась у зв`язку з відсутністю світла та опалення.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що забезпечення балансу між інтересами підозрюваного у вчиненні правопорушення та інтересами держави в здійсненні ефективного досудового розслідування полягає у встановленні сукупності даних, які свідчать про те, що на даному етапі проведення досудового розслідування тільки тримання підозрюваного під вартою зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити проведення у розумні строки всіх необхідних слідчих дій з метою повного та всебічного встановлення обставин, які повинні бути доведені у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного.

Колегія суддів, враховує стадію, на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, необхідність проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, враховує тривалість перебування підозрюваного під вартою, та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч. 4 ст. 189 КК України та вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду, який, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 не визначив розмір застави, оскільки йому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування і такий запобіжний захід на даний час досудового розслідування не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2025 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5