УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 991/3949/25

провадження № 51-3715 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

перевіривши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 листопада 2025 року,

установила:

Як убачається з матеріалів за касаційною скаргою, Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду 14 листопада 2025 року постановила ухвалу, котрою відмовила обвинуваченому ОСОБА_4 в задоволенні його заяви про відвід колегії суддів згаданого суду.

За змістом скарги, у ній ОСОБА_4 , заперечуючи законність зазначеного судового рішення, порушує питання про його перевірку в порядку касаційної процедури.

Дослідивши скаргу та копію судового рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.

Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частини 1, 2 ст. 1 КПК).

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки в порядку касаційної процедури. Конкретне унормування предмета ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.

За приписами ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, окрім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас норми процесуального права, які регулюють питання відводу не відображають положень щодо можливості касаційного оскарження судового рішення за результатами розгляду такого питання.

Таким чином, ухвала апеляційного суду, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні його заяви про відвід колегії суддів, не перешкоджає подальшому провадженню. А тому, ураховуючи наведені положення Конституції України та імперативність приписів ч. 2 ст. 424 КПК, оспорювана ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

За нормами кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення дотримання прав та законних інтересів учасників і можуть бути застосовані лише у випадках розв`язання правових питань у кримінальному процесі, які прямо не врегульовані цим законом. Однак, виходячи зі змісту оспорюваного рішення та касаційної скарги такої юридичної ситуації немає.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, наявність визначених у законі обмежень щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а тому не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Отже, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 листопада 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3