У Х В А Л А

Іменем України

04.12.2025 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000515 від 27.11.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и л а:

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, погодженим прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що 26.11.2025 о 18:14 год. надійшов рапорт о/у СКП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про те, що йому було доручено провести перевірку за матеріалами звернення, зареєстрованими в ЄО під №12627 від 28.10.2025, а саме: за зверненням через СЕД ОСОБА_6 , який просить встановити місцезнаходження власного авто марки «BMW», моделі «5201» 1986 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, який 21.10.2025 ОСОБА_6 , через технічні несправності залишив на узбіччі вулиці 4-та Польова, ССТ «Людавські дачі», Жмеринського р-н, Вінницької обл., та 23.10.2025 останньому повідомила сусідка, що автомобіля немає. В ході проведення перевірки, було встановлено, що є дійсним факт незаконного заволодіння транспортного засобу, який було виявлено на полі між населеними пунктами с-ща Браїлів та с. Демидівка. В подальшому 27.11.2025 в період часу з 06:10 год. по 07:30 год. було проведено огляд на польовій дорозі, що розташована на околиці селища Браїлів, де було виявлено транспортний засіб марки «BMW», моделі «5201», д.н.з. « НОМЕР_1 ». По закінченню огляду даний автомобіль вилучено в якості речового доказу та поміщено на майданчик тимчасового тримання ТЗ Жмеринського РВП ГУНП.

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 просив накласти арешт на автомобіль марки «BMW», моделі «5201», державний номерний знак « НОМЕР_1 » чорного кольору, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчудження.

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 подав заяву про розгляд даного клопотання у його відсутність, клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого та копії матеріалів кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

З матеріалів клопотання встановлено, що СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійнсюється досудове розслідування кримінального провадження №0000515 від 27.11.2025, правова кваліфікація - ч. 1 ст. 289 КК України.

Постановою слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 28.11.2025 автомобіль марки «BMW», моделі «5201», державний номерний знак « НОМЕР_1 » чорного кольору, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000515, однак дана обставина не свідчить про відповідність вказаного рухомого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та не є безумовною підставою для арешту даного майна із забороною власнику, який є відмінним від фігурантів даного провадження, його відчужувати.

При цьому слідчий суддя враховує, що до матеріалів клопотання не додано правовстановлюючих документів на даний транспортний засіб, що підтверджували б його належність власнику.

Відтак, слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника транспортного засобу, про який зазначено в клопотанні, не доведено наявність ризиків, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 392 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя