Провадження № 1-кп/947/1029/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 року

Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001490 від 01.09.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Одеси, з вищою освітою, пенсіонерки, незаміжньої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що приблизно у 2017 році, але не пізніше 03.08.2017, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Набережна, буд. 180, 2-а лінія, вздовж берега «Зелений мис», причал № НОМЕР_1 , площею 80,8 кв.м, яка є земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Так, ОСОБА_5 діючи у власних інтересах, маючи умисел на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці при відсутності права власності, права постійного користування і права оренди земельної ділянки та реєстрації документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, всупереч ст. 14 Конституції України, ст.116, 124, 125, 211 Земельного кодексу України, шляхом залучення невстановлених досудовим розслідуванням громадян, що мають навички у сфері будівельної діяльності проте які, не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_6 , діючи у порушення вимог:

- ч. 1 ст. 376 ЦК України, яка передбачає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил;

- ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на момент 17.03.2021) які передбачають, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів;

- ч. 5. ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 17.03.2021) яка передбачає, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування);

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

- ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 17.03.2021), яка передбачає, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля»;

- ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 17.03.2021), яка передбачає, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється;

- ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції станом на 17.03.2021), яка передбачає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- п. 13 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт» затверджених Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, який передбачає, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт, побудувала рибальський будинок, об`єкт житлової нерухомості, площею 138,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Набережна, буд. 180, 2-а лінія, вздовж берега «Зелений мис», причал № НОМЕР_1 , яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

ОСОБА_5 , розуміючи, що офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відбувається шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, надала державному реєстратору Державного підприємства «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_7 недостовірні відомості, а саме: довідку інженера щодо готовності об`єкта, серія та номер: 57, виданий 31.07.2017, видавник: ПП «ЗЖЦ «РЕСУРС»; рішення про присвоєння адреси, серія та номер: 158, виданий 01.08.2017, видавник: ГО «ВМСОТРЛ»; довідка про зведення об`єкта, серія та номер: 163, виданий 01.08.2017, видавник ГО «ВМСОТРЛ»; довідка щодо членства у ГО, серія та номер: 159, виданий 01.08.2017, видавник: ГО «ВМСОТРЛ»; довідка з реєстру поштового обслуговування, серія та номер: 07/65001-193, виданий 31.07.2017, видавник: ОД ПАТ «Укрпошта»; акт про відвід в натурі земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 27.12.1993, видавник: ГУА м. Одеси; рішення органу місцевого самоврядування, «Про відвід земельних ділянок у тимчасове довгострокове користування», серія та номер: 219, виданий 18.06.1992, видавник: виконавчий комітет народних депутатів ОМР: технічний паспорт, серія та номер: 000266, виданий 02.08.2017, видавник: ПП «ЗЖЦ «РЕСУРС», на підставі яких державним реєстратором 03.08.2017 внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стосовно набуття права власності ОСОБА_5 об`єкту нерухомого майна рибальського будинку, площею 138,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст. 49 КК України.

В судовому засіданні захисник, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, підтримав клопотання та просив суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .

Обвинувачена підтримала клопотання захисника та просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження відносно неї.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти закриття кримінального провадження, зазначивши, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 є триваючим, тому вважає, що строк, передбачений ст. 49 КК України не сплив, тому відсутні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату розгляду кримінального провадження, надавши заяви про проведення судових засідань у його відсутність.

Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_5 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачена підтримала клопотання захисника та надала згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 України, скоєного нею у період часу не пізніше 03.08.2017 року.

Санкція ч. 3 ст. 197-1 України передбачає основне покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.Зазначене кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів згідно частини 4 статті 12 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, з аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, з урахуванням правової позиції, викладеної у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 вересня 2024 року у справі № 353/999/23 (провадження № 51- 523 кмо 24) судом встановлено наступне.

Особливими ознаками триваючих кримінальних правопорушень є тривалість, яка полягає у тому, що кримінальне правопорушення може вчинятися протягом достатньо великого проміжку часу, та безперервність, яка характеризується відсутністю розривів, проміжків у вчиненні триваючого кримінального правопорушення.

У поняття час вчинення триваючого кримінального правопорушення має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого кримінального правопорушення.

Отже, триваюче кримінальне правопорушення - це кримінальне правопорушення, яке може безперервно вчинятися на стадії закінченого його складу протягом певного (достатньо великого) проміжку часу.

За загальним правилом початком кримінального правопорушення, у тому числі триваючого, є початок виконання об`єктивної сторони його складу.

Момент, з якого кримінальне правопорушення вважається закінченим, і момент фактичного припинення протиправних дій при триваючих кримінальних правопорушень не співпадають.

Закінчення триваючого кримінального правопорушення - це такий етап у вчиненні суспільно небезпечного діяння, починаючи з якого воно містить усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) Особливої частини КК.

Триваюче кримінальне правопорушення більше не вчиняється, коли воно припинено та перервано.

Припинення - це завершення триваючого злочинного діяння за волею винного, а переривання - з причин, що не залежали від його волі. Водночас, оскільки тривалість даних кримінальних правопорушень обумовлена в першу чергу тривалістю діяння, яке містить усі ознаки складу закінченого кримінального правопорушення, то припинення і переривання триваючих кримінальних правопорушень - це, в основному, форми завершення закінчених діянь.

Враховуючи зазначене, днем початку перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення триваючого кримінального правопорушення єдень припинення або переривання вчинення особою відповідного триваючого суспільно небезпечного діяння.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, полягає у самовільному будівництві будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці полягає у веденні на такій ділянці без належного дозволу будівельних робіт, виконанні монтажних робіт по спорудженню певних будівель, споруд тощо.

З початку ведення самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, є закінченим і з цього часу особа безперервно перебуває в злочинному стані до моменту припинення або переривання кримінального правопорушення.

За таких обставин, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, є триваючим злочином, а тому днем початку перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення єдень його фактичного припинення або переривання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК, є нетяжким злочином.

Строк давності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України складає три роки.

Судом встановелно, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 України у період часу не пізніше 03.08.2017 року.

03.08.2017 року державним реєстратором внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стосовно набуття права власності ОСОБА_5 об`єкту нерухомого майна рибальського будинку, площею 138,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а отже, фактичного припинення будівництва об`єкту та реєстрацією права власності на завершений будівництвом об`єкт.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 01.09.2021 року, тобто станом на 01.09.2021 року триваюче злочинне діяння було припинено, отже відбулось завершення закінчених діянь.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений частиною 1 статті 49 КК України. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не ухилялась від кримінальної відповідальності та не вчиняла будь-якого іншого злочину. Отже, строки давності не переривалися.

Крім того, судом встановлено, що з 01.09.2021 року, а саме з моменту завершення закінчених діянь триваючого кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 минуло більше 3 років, тобто ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисникаОСОБА_4 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 197-1 КК Україниу зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001490 від 01.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 197-1 КК України- закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляції через Київський районний суд м.Одеси.

Суддя ОСОБА_1