УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 Справа №607/531/25 Провадження №1-кп/607/830/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області колегією

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; обвинувачених: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (беруть участь в режимі відеоконференції), ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінального провадження №0000106 від 04.03.2024 щодо:

ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України;

ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_19 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_18 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

на розгляді колегії суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000106 від 04.03.2024 щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 .

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 терміном на 60 днів, з альтернативою внесення застави в розмірі 908 400 грн. У разі внесення застави прокурор просить покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими та свідками. Вказане клопотання вмотивоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_13 вже тривалий час перебуває під вартою, а ризики, оголошені прокурором, зменшилися. Відтак просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю. У разі, якщо суд дійде до переконання, що немає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив зменшити обвинуваченому раніше визначений розмір застави до мінімального.

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Також у судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_16 терміном на 60 днів, з альтернативою внесення застави в розмірі 454 200 грн. У разі внесення застави прокурор просить покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими та свідками. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому. Зазначив, що щодо обвинуваченого ОСОБА_16 ухвалено вирок, який набрав законної сили та яким призначено покарання у виді позбавлення волі, однак йому не відомо, чи вказаний вирок звернено до виконання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 просив врахувати, що обвинувачений ОСОБА_16 вже вносив заставу на рахунок ДСА України в іншому кримінальному провадженні, а тому просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_16 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Окрім того, у судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 терміном на 60 днів, з альтернативою внесення застави в розмірі 605 600 грн. У разі внесення застави прокурор просить покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими та свідками. Вказане клопотання аргументоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що ризики, оголошені прокурором, нівелювалися. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_15 зарекомендував себе з позитивної сторони, а раніше визначений йому розмір застави у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є непомірним для сім`ї обвинуваченого, а тому просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. У разі, якщо суд дійде до переконання, що немає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, просила зменшити останньому раніше визначений розмір застави до мінімального.

Обвинувачений ОСОБА_15 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Також у судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 терміном на 60 днів, з альтернативою внесення застави в розмірі 454 200 грн. У разі внесення застави прокурор просить покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими та свідками. Вказане клопотання вмотивоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав позицію своїх колег та вважає, що подане прокурором клопотання носить формальний характер, а тому просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що пройшов великий проміжок часу від початку відкриття кримінального провадження, а саме більше року обвинувачений ОСОБА_14 перебуває під вартою, ризики, наведені прокурором, є такими ж, що і раніше, проте нічим не підтверджуються. Також зазначив, що обвинувачений є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його вина наразі не доведена. Враховуючи викладене, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання. У разі, якщо суд дійде до переконання, що немає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, просив зменшити останньому раніше визначений розмір застави до мінімального.

Обвинувачений ОСОБА_14 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Колегія суддів, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, вивчивши у нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження в тій частині, що стосується порушених питань, приходить до такого:

згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України (гл. 18 розділу ІІ цього Кодексу) клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, про які зазначено у ст. 178 КПК України.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу, суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (пункти 35, 51 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 у справі «Летельє проти Франції»).

Розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Також згідно з практикою ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави; ухвалою суду в складі колегії суддів від 26.05.2025 ОСОБА_13 визначено заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, із покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою востаннє було продовжено ОСОБА_13 ухвалою суду в складі колегії суддів 01.09.2025 до 23:59 30.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_16 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави; ухвалою суду в складі колегії суддів від 26.05.2025 ОСОБА_16 визначено заставу в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень, із покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою востаннє було продовжено ОСОБА_16 ухвалою суду в складі колегії суддів 01.09.2025 до 23:59 30.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 19.09.2024 змінено на тримання під вартою із визначенням розміру застави; ухвалою суду в складі колегії суддів від 26.05.2025 ОСОБА_15 зменшено розмір застави до 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень, із покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою востаннє було продовжено ОСОБА_15 ухвалою суду в складі колегії суддів 01.09.2025 до 23:59 30.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 02.12.2024 змінено на тримання під вартою із визначенням розміру застави; ухвалою суду в складі колегії суддів від 26.05.2025 ОСОБА_14 зменшено розмір застави до 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень, із покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України; строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою востаннє було продовжено ОСОБА_14 ухвалою суду в складі колегії суддів 01.09.2025 до 23:59 30.10.2025.

При розгляді клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , колегія суддів враховує: тяжкість злочинів, які їм інкримінуються; зміст та обсяг обвинувачення; конкретні обставини кримінальних правопорушень, їх багатоепізодність та суспільну небезпечність; тяжкість покарання, яке загрожує кожному обвинуваченому, у разі доведення їхньої винуватості; дані про особу обвинувачених: молодий працездатний вік, відсутність відомостей про незадовільний стан здоров`я, що перешкоджає триманню під вартою; наявність соціальних зв`язків в місці постійного проживання; відсутність офіційного місця роботи та законного заробітку, згідно з обставинами обвинувачення; майновий стан; відсутність судимостей (попри повідомлення прокурора про наявність обвинувального вироку в іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_16 , який набрав законної сили, копію такого вироку суду не надано, що унеможливлює встановити судимість цього обвинуваченого); дотримання умов застосованих запобіжних заходів; розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінальних правопорушень обвинувачуються особи.

Колегія суддів дійшла висновку, що ризики, які стали підставою для застосування тримання під вартою, не зникли та не зменшилися, оскільки обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 можуть: переховуватися від суду як на території України, так і поза її межами з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, адже судовий розгляд кримінального провадження перебуває на стадії дослідження письмових доказів, залишаються недопитаними свідки та самі обвинувачені, як це визначено порядком та обсягом дослідження доказів; вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються згаданим обвинуваченим, вчинялися систематично з метою отримання незаконного прибутку, в складі організованої групи, за попередньою змовою, що у своїй сукупності свідчить про стійкість протиправної поведінки цих обвинувачених, їх підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення нових злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Під час розгляду клопотань прокурора колегією суддів вивчалась і можливість застосування обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 більш м`якого запобіжного заходу, однак з огляду на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з метою їх запобігання, а також оцінюючи ступінь тяжкості, характер та фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу, неможливість завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинувачених, суд приходить до висновку, що вказаним обвинуваченим слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, оскільки на цьому етапі таке втручання в право обвинувачених на особисту свободу та недоторканість виправдовує потреби судового розгляду, а тому у задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 на цілодобовий домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Крім цього, враховуючи, що ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, колегія суддів зазначає, що під час продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_14 розмір застави вже було зменшено, а обвинуваченому ОСОБА_13 визначено, з урахуванням обсягу пред`явленого обвинувачення, встановлених у цьому провадженні ризиків та у межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України. Відтак колегія суддів дійшла висновку, що на даний час визначений кожному з обвинувачених розмір застави є достатнім для забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків і запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. У зв`язку із цим у задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 199, 331, 392, 393 КПК України, суд колегією суддів

постановив:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 14.12.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 14.12.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 14.12.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_16 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 14.12.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 14.12.2025 включно.

Копію ухвали надіслати обвинуваченим та начальнику ДУ «Чортківська УВП (№26)».

На ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції та не зупиняє виконання такої ухвали, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуюча суддя Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1