ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19635/25

Провадження № 11-сс/820/23/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницький в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2025 року, якою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького, громадянки України, без освіти, не працюючої, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 07 січня 2026 року включно із визначенням застави в розмірі 181 680,00 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження за №0001966 зареєстровано кримінальне провадження, правова кваліфікація кримінальних правопорушень - ч. 4 ст.185 КК України.

07.11.2025 ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, а саме про те, що ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового слідства час, але не пізніше 18.06.2025, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався, прийняли рішення про зайняття злочинною діяльністю, спрямованою на викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, а саме готівкових грошових коштів та коштів із банківських рахунків осіб чоловічої статі на території залізничного вокзалу станції «Хмельницький».

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2025 року відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 31 грудня 2025 року з визначенням застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680, 00 грн., та визначено обов`язки які будуть покладені на підозрювану ОСОБА_6 в разі внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2025 року підозрюваній ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 січня 2026 року включно, у разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2025 року в розмірі 181 680, 00 грн., продовжено по 07 січня 2026 року включно термін дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати ухвалу слідчого Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2025 року та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що підставою для продовження запобіжного заходу є те, що ОСОБА_6 може впливати на свідків і потерпілих, переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вважає, що жодного доказу на існування вказаних ризиків суду слідство не надало.

Так, на думку апелянта, ОСОБА_6 і її рідна сестра ОСОБА_8 не затримувались в порядку ст. 208 КПК України. Після вручення їм підозри, вони самостійно мали прийти в судове засідання. Її підзахисна так само, як і її сестра ОСОБА_8 , звернулись до лікаря за отриманням довідки про вагітність. ОСОБА_6 мала можливість зникнути, як зробила її сестра ОСОБА_8 , але не зробила цього. Отримавши довідку у лікаря про вагітність самостійно з`явилась в судове засідання, дочекалась прийняття рішення судом і була взята під варту. Отже, стверджувати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від слідства не можна. Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи під заставою жодного разу не пропустила судового засідання навіть по хворобі. Впливати на свідків і потерпілих вона не може оскільки не письменна, вона не може прочитати прізвища осіб та їх місце проживання, а крім того, перебуваючи на заставі, жодного разу не намагалась зв`язатися із свідками і потерпілими. Вказане свідчить про відсутність наміру впливати на вищевказаних учасників кримінального провадження. Враховуючи вагітність ОСОБА_6 та наявність трьох малолітніх дітей цілодобовий домашній арешт міг би цілком забезпечити належну поведінку підозрюваної. Крім того, у судовому засіданні ми погоджувались на те, щоб арешт був цілодобовий та з носінням браслету. Вказані міри забезпечать цілодобовий контроль за місцем знаходження ОСОБА_6 .

Вважає, що враховуючи все вищезазначене у слідчого судді були підстави обрати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Зазначає, що слідчий суддя міг і зменшити суму застави враховуючи саме те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має трьох малолітніх дітей, добросовісно з`являлась по всіх викликах слідчого і суду.

Заслухавши доповідача, підозрювану та захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаних злочинів.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент - арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, те, що вона раніше не судима, проте на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, має постійне місце проживання, перебуває в стані вагітності, у зв`язку з чим існує ризик того, що вона може вчиняти інші правопорушення, а також переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Із врахуванням обставин діяння, в якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до переконання, що вона може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На правильне переконання слідчого судді прокурором у клопотанні обґрунтовано наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які у поєднанні із підозрою ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину та неможливості закінчення досудового розслідування є достатніми для продовження застосування зазначеного запобіжного заходу. Наявність у підозрюваної постійного місця реєстрації та проживання, а також відсутність судимостей, не є визначальними обставинами, які б стали підставою для обрання щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі повинні враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами, передбаченими ст.ст. 178, 199 КПК України та ризиками, визначеними ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає достатньо обґрунтованими мотиви слідчого судді, викладені в ухвалі про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу в виді тримання під вартою. Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою суд в повній мірі врахував, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину проти власності, передбаченого ч. 4 ст. 158 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. Виходячи із пред`явленої їй підозри, а також враховуючи дані про її особу, яка раніше не судима, проте на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, має постійне місце проживання, перебуває в стані вагітності, існує реальний ризик, що знаючи, яке кримінальне покарання їй загрожує, підозрювана може вдатися до втечі та переховуватися від суду, можливий також і незаконний вплив на потерпілих та свідків щодо зміни їх показань.

Враховуючи наведене, доводи захисту, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, ризиків переховування та впливу на потерпілих та свідків події, у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки поведінка ОСОБА_6 , відносно якої на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка підозрюється у вчиненні аналогічного протиправного діяння, вчиненого з корисливих мотивів, про що вірно зазначено у клопотанні прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в ухвалі слідчого судді.

Апеляційні доводи захисту про зменшення розміру застави, яку слід визначити підозрюваній, колегія суддів також вважає безпідставними.

Розмір застави слідчим суддею визначається з урахуванням низки обставин і фактів. А саме - обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених статтею 177 КПК України; помірності обраного розміру застави та можливості її виконання, розміру доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Тобто розмір застави прямо пропорційно залежить від перерахованих складових. А тому в разі зміни будь-якого з названих чинників має бути змінений і розмір застави.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При обранні розміру застави слідчим суддею 17 листопада 2025 року був врахований спосіб вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, її майновий та сімейний стан, дані про підозрювану, яка є вагітною, розмір завданої потерпілим матеріальної шкоди та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та обґрунтовано визначив підозрюваній заставу в межах розміру, передбаченого ст.182 ч.5 п.2 КПК України.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про можливість зменшення розміру застави з підстав, пов`язаних із відсутністю судимостей у ОСОБА_6 , наявністю трьох малолітніх дітей та її належною процесуальною поведінкою. Зазначені обставини були враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали, однак самі по собі не є безумовною підставою для зменшення застави.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава має забезпечувати виконання покладених процесуальних обов`язків та запобігати наявним ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання не втратили актуальності. За таких обставин визначений слідчим суддею розмір застави є співмірним та обґрунтованим.

Отже, колегія суддів вважає,що розмір застави, обраний ОСОБА_6 слідчим суддею, у даному випадку буде цілком достатнім для виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2025 року, про продовження щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 07 січня 2026 року включно із визначенням застави в розмірі 181 680,00 гривень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді