Номер провадження:1-кс/521/4345/25
УХВАЛА

11 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за№ 0001640 від 21.11.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з клопотання слідчого, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 року введено військовий стан на всій території України строком на 30 діб», строк дії якого продовжено Указом Президента України №4643-IX від 21.10.2025 року з 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Так, 19.11.2025 року у період часу з 13 години 12 хвилин по 13 годину 14 хвилин, ОСОБА_4 перебував у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ Маркет», який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 2.

У той же час та у тому ж місті, ОСОБА_4 у продовольчому візку, який стояв в приміщенні магазину біля входу, помітив мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S21 Ultra», чорного кольору, на що у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, та діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, останній визначив предметом свого злочинного посягання майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S21 Ultra», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору, з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Лайф» та «Київстар».

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, ОСОБА_4 переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, взяв правою рукою з візка вищезазначений мобільний телефон, поклав його до сумки, яка була вдягнена на ньому та вийшов за територію супермаркету ТОВ «АТБ Маркет», тим самим отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 13 443 (тринадцять тисяч чотириста сорок три) гривні 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

28.11.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 21.11.2025 року; протоколом огляду документів від 26.11.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.11.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.11.2025 року; протоколом отримання добровільно наданих предметів, а саме мобільного телефону від 21.11.2025 року; протоколом огляду предмету та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби стосовно ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, оскільки вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 такий запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, які обґрунтовують його доводи, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Таким чином, метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у своєму клопотанні слідчий зазначає, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема, при встановленні наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує тяжкість покарання за інкримінований ОСОБА_4 в провину злочин, який є тяжким, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), вказує той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, не має законного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових злочинів, із метою отримання коштів для забезпечення власного проживання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, відсутність судимостей.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу підозрюваного, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

За вказаних підстав, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби до підозрюваного ОСОБА_4 буде достатнім та необхідним для належної поведінки підозрюваного, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час, під час розгляду клопотання, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до слідчого, прокурора або суду за їх викликом;

2)не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, покласти на співробітників Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 46 днів, тобто в межах строку досудового розслідування, і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 11.12.2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 26.01.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_9