Справа № 192/3056/25
Провадження № 1-і/192/11/25
Ухвала

Іменем України

24 грудня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000452 від 13.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Андіжані Республіки Узбекистан, є громадянином України, офіційно не одружений, має неповнолітнього сина, офіційно не працевлаштований, не є людиною з інвалідністю, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час утримується у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000452 від 13.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить продовжити строк тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 строком ще на 60 днів. У клопотанні посилається на те, що умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, вчинене повторно з метою збуту, та ч. 1 ст. 310 КК України - незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

У клопотанні зазначається, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.11.2025 включно у зв?язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В подальшому ухвалою суду запобіжний захід продовжено до 22.01.2026 у зв`язку з тим, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою у зв?язку з тим, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду, враховуючи, що в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, він офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, має неповнолітнього батька, однак син проживає не з батьком, а з матір`ю в іншому населеному пункті, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином ризики наведені в ухвалі суду не зменшилися та нові обставини, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не з`явилися. Закінчити судовий розгляд у строк до 22.01.2026 не можливо, оскільки необхідно оголосити обвинувальний акт, визначитися з обсягом доказів, допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження, а також необхідно провести інші процесуальні дії, які виникнуть під час судового розгляду. Застосування більш м?якого запобіжного заходу до обвинуваченого є недоцільним, оскільки є достатні підстави вважати, що залишившись на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може продовжувати свою злочинну діяльність або вчиняти інший злочин, у зв?язку з чим застосування іншого, більш м?якого запобіжного заходу, не буде забезпечено належної поведінки обвинуваченого та буде суперечити інтересам держави.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів підтримав.

Обвинувачений та захисник проти клопотання прокурора заперечували.

За змістом пояснень захисника підстав для продовження тримання під вартою обвинуваченого немає, можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_4 раніше не судимий та наразі вирішується питання про зміну обвинувачення.

Обвинувачений повідомив, що згоден на домашній арешт, посилався на те, що його мати хворіє та їй потрібна допомога.

Заслухавши сторони обвинувачення та захисту, вирішуючи клопотання прокурора, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Порядок продовження строку тримання під вартою встановлений статтею 199 КПК України. За змістом п. 1 ч. 3 цієї статті, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, ч. 2 ст. 307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, вчиненому повторно з метою збуту, та ч. 1 ст. 310 КК України - незаконному вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.

30 вересня 2025 року слідчим суддею Солонянського районного суду Дніпропетровської області було постановлено ухвалу, згідно з якою до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 15 години 40 хвилин 29 вересня 2025 року до 15 години 40 хвилин 26 листопада 2025 року включно, та визначено підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, з покладенням на нього в разі сплати застави таких обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

За змістом вказаної ухвали, слідчим суддею було встановлено, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

24 листопада 2025 року судом строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 21 січня 2026 року через наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з прокурором, що на теперішній не зменшився та продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду, враховуючи, що в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, він офіційно не одружений, офіційно не працевлаштований, має неповнолітнього сина, однак син проживає не з батьком, а з матір`ю в іншому населеному пункті, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Обставини, на які посилається сторона захисту, не спростовують вказаного ризику, доказів, що такий ризик зменшився або зник суду не надано.

Судом не встановлено обставин, які давали б підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі і домашнього арешту, а також особистої поруки або особистого зобов`язання.

Тому, суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого є виправданим. Такий запобіжний захід відповідає завданням кримінального провадження, встановленим обставинам, особі обвинуваченого, меті застосування запобіжного заходу запобіганню зазначену ризику та забезпеченню належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, оскільки прокурором доведено, наявність ризику, який виправдовує тримання обвинуваченого під вартою, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 199 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовного до ОСОБА_4 , задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до 18 лютого 2026 року включно.

Залишити без змін визначений раніше розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, поклавши на нього у разі сплати застави такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали встановити до 18 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1