Cправа № 127/1597/26
Провадження № 1-кс/127/837/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Вінниці заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду справи №127/1597/26 (провадження № 1-кс/127/749/26) за скаргою ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду справи №127/1597/26 (провадження № 1-кс/127/749/26) за скаргою ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України.

Заява мотивована тим, що в провадженні слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 25 серпня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України. Однак існують обставини, які свідчать про наявність підстав для сумніву в об`єктивності та неупередженості даного слідчого судді, оскільки під час ухвалення судових рішень інших ініційованих заявником справах ним було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 червня 2025 року було скасовано ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від 17 червня 2025 року у справі №127/17827/25 як таку, що не відповідає вимогам КПК України.

Окрім того, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року з тих же підстав скасовано ухвалу слідчого судді ОСОБА_4 від 23 жовтня 2025 року в справі №127/31474/25.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_3 звернувся до суду з даною заявою, в якій просив відвести слідчого суддю Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду справи №127/1597/26 (провадження № 1-кс/127/749/26) за скаргою ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України.

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Зі змісту даної норми слідує, що неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також судді якому заявлено відвід (самовідвід), не є перешкодою для розгляду заяви.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та просив її задовольнити.

Вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали заяви та матеріали судової справи №127/1597/26 (провадження № 1-кс/127/749/26), слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.6 ст.22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим знайшли своє відображення в усталеній судовій практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ "Олександр Волков проти України" від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ дійшов висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу як права сторони його ініціювати вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відповідно, твердження заявника щодо наявності підстав для відводу за наявності будь-яких сумнівів в упередженості судді визнаються необґрунтованими, оскільки особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого і загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений статтями 75 та 76 КПК України.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачається, що відповідно до Закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

При цьому варто зазначити, що поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», зазначене у п.4 ч.1 ст.75 КПК України є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

У своїй заяві про відвід ОСОБА_3 стверджує про необ`єктивність та упередженість слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 , та недотримання ним принципу безсторонності, про що, на його переконання, свідчить скасування апеляційною інстанцією прийнятих зазначеним слідчим суддею судових рішень в інших справах, учасником яких є заявник.

Однак, вивчивши доводи заяви про відвід та перевіривши наявні матеріали судової справи, в рамках якої слідчому судді ОСОБА_4 заявлено відвід, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини фактично стосуються незгоди особи з ухваленими суддею рішеннями, що не може бути підставою для відводу, оскільки незгода з рішеннями судді має здійснюватися у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням у кримінальному провадженні з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Схожу позицію раніше також було висловлено в роз`ясненні Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу (самовідводу) судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

У даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 , як судді, який розглядає скаргу ОСОБА_3 в порядку статті 303 КПК України.

Отже, оскільки заявлений відвід слідчого судді ОСОБА_4 не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б вказували на наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про його заінтересованість чи упередженість, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду справи №127/1597/26 (провадження № 1-кс/127/749/26) за скаргою ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6