Справа № 635/7148/25
Провадження № 1-в/635/731/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Від засудженого ОСОБА_3 та представника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» до суду надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Прокурор в судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, що відповідно до приписів абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст.3, ч. 2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1ст. 5 КК України).

Судовим розглядом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2024 року, який був змінений ухвалою Сумського апеляційного суду від 23.07.2025 року.

За вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України і призначене йому покарання: за ч. 3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15 ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначене покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 25.03.2020 року вчинили крадіжку майна ОСОБА_5 на суму 2745,56 грн., 27.04.2020 року вчинили крадіжку майна з домогосподарства ОСОБА_6 на суму 555 грн., 08.10.2020 ОСОБА_3 викрав з домогосподарства ОСОБА_7 майно на суму 400 грн., 16.10.2022 року ОСОБА_3 з території ДП «Роменський КХП ДАК «Хліб України» вчинив замах на крадіжку майна на суму 2118,60 грн.

Як вбачається із ухвали Сумського апеляційного суду від 23.07.2025 року апеляційним судом було застосовано Закон України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та перекваліфіковано дії ОСОБА_3 за епізодами протиправних дій від 27.04.2020, 08.10.2020 із ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України і призначене покарання у виді 2 років обмеження волі, за епізодом від 16.10.2022 із ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України перекваліфіковано на ч.1 ст.162 КК України і призначене покарання у виді 2 років обмеження волі. В той час він вважається засудженим за ч.3 ст.185 КК України за епізодом від 25.03.2020 року до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань йому призначене остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, а також на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного попереднім вироком, більш суворим, призначене покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1