Справа № 373/2611/25
Номер провадження 1-кп/373/220/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Переяслав кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001528 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Переяслав-Хмельницький, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, який працює водієм в ТОВ «Глас Про», не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2025 року, приблизно о 09 годині 25 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford» модель «Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявляючи злочинну недбалість, порушуючи пункт 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), відповідно до якого: « у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», п.п. а) п. 14.6, відповідно до якого: «обгін заборонено на перехресті» та горизонтальної розмітки 1.1 розділу 34, відповідно до якого: «горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в?їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; лінію 1.1 перетинати забороняється, якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об?їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об?їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.», здійснюючи рух проїжджою частиною вулиці Богдана Хмельницького від автодороги «Бориспіль-Дніпро» в напрямку вулиці Сонячна міста Переяслав, перебуваючи на нерегульованому перехресті з вулицею Борисівське поле, проявив злочинну недбалість, не був уважним під час керування транспортним засобом, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та не переконався, що це буде безпечно та почав здійснювати обгін автомобіля марки «Opel» модель «Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась попереду в попутному напрямку та в цей час повертала ліворуч та допустив з ним зіткнення.

В результаті даної дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді: «відкритий перелом кісток лівої гомілки рана лівої гомілки, переломи лівої малогомілкової та лівої великогомілкової кісток в середній третині, перелом медіальної кісточки лівої гомілки», які в своїй сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 , вимог пунктів 12.4 п.п. а) п. 14.6 та горизонтальної розмітки 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 .

Обвинувачений не заперечував вірність кваліфікації своїх дій органами досудового розслідування, щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої, погодився з тим, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Пояснив, що 07 серпня 2025 року я рухався в місті Переяслав по вулиці Богдана Хмельницького із швидкістю 70-80 км/год за кермом автомобіля Ford Focus. Попереду нього рухалося авто, яке він почав обганяти. Однак, під час обгону побачив, що попереду рухається ще один автомобіль Opel Astra, який на перехресті здійснював поворот ліворуч. Уникнути зіткнення з цим автомобілем не вдалося і сталася ДТП. Після ДТП автомобіль Opel Astra загорівся, він вибіг із свого авто, вирва кришку капота і відімкнув клеми від акумулятора. Після цього разом з перехожими дістав з авто Opel Astra потерпілу ОСОБА_5 та її забрала швидка. Усі витрати, пов`язані з лікуванням та відновленням транспортного засобу він потерпілій відшкодував.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченого і його захисника судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення, у такому випадку, права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином суд встановив, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (надалі - Постанова) із врахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.

У п. 3 Постанови зазначено, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність незнятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує наступне.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, в результаті якого спричинено негативні наслідки для здоров`я потерпілої, разом з тим, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований, за місцем проживання компрометуючих матеріалів до відділу поліції не надходило, на спеціальних обліках не перебуває.

В судовому засіданні обвинувачений відверто визнав провину у вчиненому злочині, щиро розкаявся у вчиненому.

Також обвинуваченим відшкодовано витрати на лікування потерпілої та ремонт її транспортного засобу, що підтверджується заявою потерпілої в судовому засіданні про відсутність будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого.

Крім того, як зазначив в судовому засіданні прокурор, обвинувачений активно сприяв здійсненню досудового розслідування.

Посткримінальна поведінка обвинуваченого, яка виразилася у здійсненні виклику пожежників, надання допомоги потерпілій, зокрема щодо виходу із заблокованого внаслідок ДТП автомобіля, відшкодуванні шкоди на лікування потерпілої, а також на відновлення її транспортного засобу, свідчить про його бажання виправити ситуацію, що склалася.

З огляду на наведене, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує висновки органу пробації, викладені у досудовій доповіді.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши вищевикладені обставини, в тому числі обставини вчинення злочину, повне визнання обвинуваченим своєї вини, думку потерпілої, яка в судовому засіданні не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, а також позицію прокурора, який вважав за можливе звільнити обвинуваченого від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений заслуговує покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням - іспитовим строком один рік.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, співмірним діянню і характеристиці особи.

При вирішенні питання про доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує думку потерпілого та прокурора, які не вважали за необхідне застосувати додаткове покарання до обвинуваченого, та не вбачає за доцільне застосовувати до ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2025 року підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів та судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст.100, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2025 року на автомобіль марки «Ford» модель «Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 та на автомобіль марки «Opel» модель «Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази: - автомобіль марки «Ford» модель «Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 як власнику;

- автомобіль марки «Opel» модель «Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_5 як власниці.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 20 683 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Переяславський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1