Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1201/25
Провадження № 1-кс/475/187/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 р.с-ще. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , слідчого: ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доманівка клопотання слідчого СВ Відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новокантакузівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 15.10.2001р. Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області звернулася із вказаним клопотанням слідчий СВ Відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 , за погодженням із начальником Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР №0000150 від 29.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.307 КК України, підозрюваному ОСОБА_5 .

В клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах досудового розслідування, без альтернативи внесення застави. Посилаючись на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. На думку слідчого, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як перебуваючи на волі, розуміє скоєне кримінальне правопорушення та відповідальність передбачену вказаним правопорушенням, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ Відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за єдиним №0000150 від 29.08.2025 року, за ч.2 ст.310, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою канабіс віднесено до наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, вчинив кримінальне правопорушення пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, а саме незаконному виготовленні, зберіганні канабісу у великих розмірах з метою збуту.

ОСОБА_5 в березні 2025 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, при невстановлених обставинах, незаконно придбав насіння рослин роду - коноплі, які, не маючи передбаченого законодавством дозволу та ліцензії на посів конопель, посадив, для власного вживання а також з метою подальшого збуту, в ґрунт на земельній ділянці, яка розташована за адресою, АДРЕСА_1 , географічні координати 47.34.47,553"N 31.12`59,833"Е. У подальшому, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання канабісу, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, вирвав рослини коноплі які самостійно виростив, забезпечив їхнє висушування у підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , які перебувають у його користуванні, з метою подальшого виготовлення наркотичної речовини - канабісу у великому розмірі обіг якого обмежено з метою подальшого збуту.

29.10.2025 року в ході проведення санкціонованих обшуків домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та у підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , які перебувають у його користуванні, виявлено та вилучено канабіс - обіг якого обмежено, приблизною масою 6 кг.

Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22 грудня 2006 року (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами та доповненнями, канабіс (таблиця №1, список №1) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які ОСОБА_5 зберігав з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах.

Досудовим розслідуванням у провадженні встановлено сукупність обставин, що обгрунтовано вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

З урахуванням зазначених ризиків та обставин, які підтверджують їх наявність, слідчий вважає необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід, пов`язаний із ізоляцією від суспільства. Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідчого, не зможуть запобігти настанню ризиків, передбачених ч 1 ст.177 КПК України.

29.10.2025р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.307 КК У країни.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, його копія вручена підозрюваному та захиснику вчасно.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав у повному обсязі, з мотивів наведених у ньому та просить його задоволити застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах досудового розслідування, без альтернативи внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до нього домашній арешт пояснивши суду, що протягом тривалого часу він вживає наркотичні засоби шляхом куріння, тому вирощував коноплю для власного вживання, наміру на збут наркотичних засобів він не мав. При цьому, просив не застосовувани щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він постійно проживає разом із матір`ю та хворим братом який хворий на шизофренію. Окрім того, він утримує хвору дружину, а у випадку взяття під варту, його дружина не впорається із доглядом за його матір`ю та братом. Тому просить у випадку застосування відносно нього запобіжний захід обмежитись цілодобовим домашнім арештом.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у виді тримання під вартою. Вважає, що обрання домашнього арешту забезпечить запобіганню настання ризиків, зазначених слідчим. Захисник наголошує, що ОСОБА_5 вирощував рослини коноплі для власних потреб. Зберігав наркотичну речовину без мети збуту. Кваліфікація злочину за ч 2 ст.307 КК України є спірна, так як у кримінальному провадженні на момент повідомлення підозри не була проведена експертиза, а лише застосовано експрес тест, який підтвердив наявність наркотичних речовин у сухій подрібненій речовині, виявленій у підозрюваного. Окрім того, слідством не конкретизовано у клопотанні, яку саме масу канабісу виявлено у його бідзахисного, а приблизна масса 6 кілограм не відповідає кваліфікації та є оціночним поняттям. Просить врахувати, позитивну характеристику ОСОБА_5 за місцем його проживання, відсутність судимостей, та притягнення до адміністративної відповідальності, не доведеність всіх ризиків, зазначених у клопотанні, зокрема відомостей про свідків на яких може впливати підозрюваний, а тому просить застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали повністю та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Прокурор вважає, що обгрунтованість підозри за ч 2 ст.307 КК України доведена, наявність ризиків, зазначених у клопотанні обгрунтована, а тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, без альтернативи внесення застави.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши долучені до клопотання письмові матеріали, суд приходить до наступного висновку .

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч 5 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини, утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за єдиним №0000150 від 29.08.2025 року, за ч.2 ст.310, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою канабіс віднесено до наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, вчинив кримінальне правопорушення пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, а саме незаконному виготовленні, зберіганні канабісу у великих розмірах з метою збуту.

ОСОБА_5 в березні 2025 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, при невстановлених обставинах, незаконно придбав насіння рослин роду - коноплі, які, не маючи передбаченого законодавством дозволу та ліцензії на посів конопель, посадив, для власного вживання а також з метою подальшого збуту, в ґрунт на земельній ділянці, яка розташована за адресою, АДРЕСА_1 , географічні координати 47.34.47,553"N 31.12`59,833"Е. У подальшому, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання канабісу, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, вирвав рослини коноплі які самостійно виростив, забезпечив їхнє висушування у підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , які перебувають у його користуванні, з метою подальшого виготовлення наркотичної речовини - канабісу у великому розмірі обіг якого обмежено з метою подальшого збуту.

29.10.2025 року в ході проведення санкціонованих обшуків домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та у підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , які перебувають у його користуванні, виявлено та вилучено канабіс - обіг якого обмежено, приблизною масою 6 кг.

Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22 грудня 2006 року (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами та доповненнями, канабіс (таблиця №1, список №1) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які ОСОБА_5 зберігав з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів обшуків та огляду від 29.10.2025 р., допиту свідка ОСОБА_8 , актами зважування від 29.10.2025р., постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, інші матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення.

З аналізу досліджених в судовому засіданні письмові доказів, характеризуючих особу підозрюваного даних, слідчий суддя приходить до переконання, що з заявлених слідчим ризиків в ході розгляду клопотання, вважає доведеним ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 розуміє тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, у разі визнання його винуватим, а саме санкції максимального покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Усвідомлюючи, та будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями). Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Обґрунтовуючи правові підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Разом з тим, доводи прокурора про існування ризиків незаконного впливу на свідків та продовження злочинної діяльності, не підтверджуються матеріалами клопотання, оскільки органом досудового розслідування вилучені всі речові докази, які мають відношення до обставин кримінального провадження, а також відсутні дані про свідків, які б підтверджували обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри.

За наведених обставин, інші ризики, зазначені у клопотанні, а саме можливість незаконного впливу на свідків, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення в якому підозрюється, на думку суду, слідчим не доведені.

Повідомлення про підозру за ч 2 ст.307 КК України, пред`явлене ОСОБА_5 стосується незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах.

Висновок щодо зберігання наркотичних засобів з метою збуту у великих розмірах слідчим зроблено на підставі експрес тесту, проведеного слідчим після обшуку, про що свідчить протокол огляду предмету від 29.10.2025 року. Дослідження експерта або висновка експерта щодо ваги вилученої речовини, схожої на коноплю, матеріали клопотання не містять.

Проте, слідчим 29.10.2025 року призначено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психоторпних речовин, їх аналогів та прекурсорів», за результатами дослідження якої будуть зробленні висновки щодо наркомісності вилучених речовин та встановлено їх кількість (масу).

При обранні запобіжного заходу стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею не підлягають та є передчасними на даній стадії розгляду.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, доведеність ризику, визначеного п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному, у разі визнання його винуватим, викладені вище у сукупності, дають підстави вважати, що ОСОБА_5 є суспільно-небезпечною особою, яка потребує застосування до нього запобіжного заходу, але прокурором не доведено неможливості застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що в достатній мірі запобіжить встановленому ризику та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем проживання та реєстрації характеризується виключно з позитивної сторони, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання і реєстрації та зі слів підозрюваного має на утриманні матір та хворого брата, які потребують постійного стороннього догляду.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, підозрюваним та стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Визначаючи обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які слід покласти на ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що доцільним та достатнім буде покласти на підозрюваного наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні. При цьому, слідчим суддею враховано ті обставини, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває, в ході якого буде проведено ряд слідчих дій, зокрема допитано свідків, покази яких матимуть важливе значення для встановлення усіх обставин провадження, а тому вважає за доцільним обмежити спілкування ОСОБА_5 із свідками у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч 1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. з покладенням на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду, не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини шостої ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло цілодобово (окрім випадків увімкнення сигналу повітряної тривоги з метою прибуття до укриття) за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 27 грудня 2025 року.

На цей же строк покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 27 грудня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та для організації виконання надіслати до Відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Доманівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_9