Провадження № 1-кс/756/3425/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2025 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбне Хмельницької обл., українця, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, офіційно працевлаштований зі слів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2025 за № 0002948 за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема у тому, що невстановлена група осіб до складу якої увійшов ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці, але не пізніше 04.12.2025, розробили злочинний план, який полягав у шахрайському заволодінні чужим майном під приводом вигаданого надання допомоги родичам, які нібито потрапили до надзвичайної ситуації, зокрема дорожньо-транспортної пригоди, з метою отримання від потенційних потерпілих грошових коштів для лікування таких осіб, з подальшою метою обернення таких грошових коштів потерпілих осіб на власну користь.

Так, ОСОБА_4 , за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, приблизно о 14 год. 00 хв., цього ж дня, прибув до квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , з метою заволодіння грошовими коштами останнього, шляхом обману. Далі, під вигаданою версію, ОСОБА_4 , запевнивши потерпілого про те, що вказані грошові кошти призначені саме для допомоги його сину, отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 15 300 доларів США, та залишив місце проживання останнього. Після цього, будучи достовірно обізнаним про план і мету невстановленої групи осіб, ОСОБА_4 розпорядився такими грошовими на власний розсуд, в тому числі шляхом розподілу за вказівкою інших учасників групи у попередньо узгоджених долях.

Внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , діючи в складі невстановленої групи осіб, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив майнову шкоду останньому на загальну суму 645 214 грн. 14 коп.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прокурор просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням підозрюваному застави у розмірі 635 880 грн., що становить 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 04.12.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження № 0002948).

04.12.2025 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

05.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

05.12.2025 захиснику та підозрюваному було надано копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.12.2025; протоколом огляду місця події від 04.12.2025 за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.12.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 від 04.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.12.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.12.2025; протоколами огляду вилучених речей від 05.12.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 05.12.2025 за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.12.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 05.12.2025 за участю свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 04.12.2025; іншими матеріалами у їх сукупності.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Заслухавши виступ прокурора, який обґрунтовував обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України та зазначив про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків, думку підозрюваного та захисника, які просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання, вивчивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства чи суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину в якому він підозрюється, з огляду на вірогідність переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Так, вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, враховую тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, матеріали, що його характеризують, вчинення даного злочину в умовах воєнного стану, що дає підстави вважати, що застосування останньому більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, його спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому вважаю за необхідне клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави у кримінальному провадженні з урахуванням ч. 5 ст. 182 КПК України, та покласти на ОСОБА_4 зазначені в ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Розмір застави щодо особи, що підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину визначається від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо, суд встановить, що застава у значених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

За загальним правилом, визначеним ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого, а у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання уникнути правосуддя та будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, при визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 , з урахуванням обставин кримінального провадження, його майнового та сімейного стану, тяжкості вчиненого інкримінованого йому кримінального правопорушення, розміру завданої шкоди, особи підозрюваного, приходжу до висновку, що відповідним та достатнім розміром застави є 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 635 880 грн. 00 коп., оскільки вказаний розмір застави є значним, достатнім і цілком здатним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а ризик втрати грошових коштів буде фактором, який стримуватиме підозрюваного від реалізації наявних ризиків.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 01 лютого 2026 року включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - двісті десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 635 880 гривень 00 копійок (розрахунковий рахунок ТУДСАУ в м. Києві № UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві; Код ЄДРПОУ - 26268059; Банк одержувача - Державна казначейська служба України м. Києва, МФО - 820172).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, суду в залежності від стадії кримінального провадження за виключенням проїзду до Київської області до місця роботи;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю, суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими підозрюваними (у разі наявності) у цьому кримінальному провадженні, окрім, як під час спільної участі у процесуальних діях.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі сплати підозрюваним застави, зобов`язати Звягельський РВП ГУ НП у Житомирській області поставити ОСОБА_4 на облік.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя