УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 Справа №607/1214/26 Провадження №1-кс/607/672/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільської області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000004 від 06.01.2026, стосовно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка, Хмельницького р.н, Хмельницької обл., українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має визначену 3 групу інвалідності, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Заступник начальника відділення СВ Тернопільського РУ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №0000004 від 06.01.2026, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів із визначенням застави у розмірі 191 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 635 638 гривень.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що у слідчому відділі Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000004, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, вступив у злочинну змову з іншими, наразі невстановленими особами, з метою організації та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 разом із невстановленими особами розробили та реалізували стійку злочинну схему, спрямовану на незаконне переправлення військовозобов`язаних чоловіків, яким заборонено перетин державного кордону України відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із введенням на території України правового режиму воєнного стану з 24.02.2022.

Зазначена схема полягала у незаконному переправленні осіб поза офіційними пунктами пропуску державного кордону України, шляхом надання порад, вказівок, інструктажу, забезпечення транспортом, координації маршруту руху та усунення перешкод за грошову винагороду.

З метою реалізації злочинного умислу, на початку січня 2026 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, підшукав військовозобов`язаного чоловіка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України.

ОСОБА_4 погодився організувати незаконне переправлення ОСОБА_8 за грошову винагороду у розмірі 14 600 (чотирнадцять тисяч шістсот) доларів США.

У подальшому, 15.01.2026, у вечірній час, ОСОБА_4 , використовуючи месенджер WhatsApp (номер телефону НОМЕР_1 ), надав ОСОБА_8 вказівки та поради щодо незаконного перетину державного кордону України, повідомив про можливість його перевезення з м. Тернопіль до узгодженого місця збору для подальшого переправлення до країн Європейського Союзу поза пунктом пропуску.

16.01.2026 ОСОБА_4 знову зв`язався з ОСОБА_8 та детально повідомив умови, механізм і спосіб незаконного перетину державного кордону, а також узгодив порядок транспортування до місця незаконного переправлення.

18.01.2026, близько 11:00 години, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про намір забрати його з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого перевезення до селища Ярмолинці Хмельницького району Хмельницької області, звідки інші невстановлені особи мали забезпечити незаконне переправлення через державний кордон України.

Того ж дня, 18.01.2026 близько 13:45, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , прибув до узгодженого місця зустрічі, де провів інструктаж щодо порядку незаконного перетину державного кордону України та отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 14 600 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 18.01.2026 становить 633 830 гривень), як оплату за організацію незаконного переправлення через державний кордон України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначає, що у разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти його переховуванню, незаконному впливу на свідків, знищенню або спотворенню речей та документів, а також перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Вищевказані обставини в цілому свідчать про наявність ризиків та необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відомостей, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_4 під вартою, на даний час не здобуто. Крім того, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а також наведених ризиків, розмір застави, який забезпечить належну поведінку підозрюваного, повинен становити 191 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, з мотивів, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 заперечив та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків. Зазначив, що з урахуванням характеризуючи даних ОСОБА_4 доцільним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, або ж якщо слідчий суддя дійде переконання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави у мінімальному розмірі.

Підозрюваний заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. При цьому слідчий суддя повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 06.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18.01.2026 о 16 год 20 хв в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

19.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Зокрема такими доказами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 06.01.2026; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.01.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.01.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 07.01.2026; протокол місця події від 18.01.2026; інші долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що дослідженими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, яке йому загрожує, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України, так і поза її межами, з метою уникнення від відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 відомо про схеми незаконного перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску державного кордону України, що підвищує ступінь ризику, оскільки останній може перетнути державний кордон та переховуватись від органів досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, є те, що є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а відтак останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування, судового розгляду та його результати. При цьому, враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як свідки ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Слідчий суддя також бере до уваги, що на даний час органом досудового розслідування проведено тільки ряд першочергових слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню та продовжуються проводитись слідчі дії, спрямовані на встановлення осіб, яким ОСОБА_4 сприяв у незаконному перетині держаного кордону України, встановлення інших осіб які причетні до злочинної діяльності та свідків вчиненого ним кримінального правопорушення.

З огляду на вищезазначене слідчий суддя вважає доведеним ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час, грошові кошти виділені на проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованим є також ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено з матеріалів справи останній постійного законного заробітку не має, а основним джерелом доходу ОСОБА_4 , була його незаконна діяльність по організації переправлені через державний кордон України військовозобов`язаних осіб, а тому з метою одержання прибутку, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Крім того, останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з організацією та сприянням в незаконному перетині військовозобов`язаними особами державного кордону України, з корисливих мотивів, який вчинено ним у воєнний час.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків: переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України слугує підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного.

Отже, за наведених вище обставин, доводи сторони захисту не надають підстав для можливості застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки застосування такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти ризикам, які встановлені під час розгляду клопотання.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням встановлених у ході розгляду клопотання обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Також слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає безпідставним клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити, а клопотання слідчого задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - відмовити.

Клопотання заступника начальника відділення СВ Тернопільського РУ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області ОСОБА_6 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 год 59 хв 18 березня 2026 року.

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Тернопільській області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі № 607/1214/25, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2026.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цього запобіжного заходу.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-- не спілкуватися зі свідками в цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год 59 хв 18 березня 2026 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1