УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 333/6023/21

провадження № 51-3003 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 квітня 2025 року щодо ОСОБА_5 .

Обставини справи

1. Вказаним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2

засуджено за ч. 1 ст. 301-1 Кримінального кодексу України (далі -КК) до 2 років позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на строк 2 роки.

Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

2. Згідно вироку суду ОСОБА_5 в період з 18 лютого 2021 року по 1 червня .2021 року, перебуваючи за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 , з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем чи технологій з різною періодичністю завантажував з мережі Інтернет, в тому числі з анонімного сегменту Інтернету з використанням TOR - браузеру матеріали порнографічного характеру за участю неповнолітніх та малолітніх осіб та зберігав на жорсткому диску власного персонального комп`ютера.

Доводи касаційних скарг

3. У касаційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

4. На думку захисника висновки судів не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду. Він вважає, що суд без належного з`ясування дійсних обставин події та наявних в матеріалах кримінального провадження доказів надав перевагу одним доказам без належного спростування інших.

5. Апеляційний суд не зважив на допущені судом першої інстанції порушення, не спростував доводів, наведених в апеляційній скарзі захисника у зв`язку з чим постановив ухвалу, яка не відповідає ст. 419 КПК.

Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційних скарг, дослідивши додані до них копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

7. Захисник оспорює правильність встановлення судом фактичних обставин кримінального правопорушення. Однак, відповідно до статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції.

8. Відповідно до статті 438 КПК суд касаційної інстанції вправі скасувати або змінити оскаржені судові рішення лише у випадку допущених судами істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність або невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Суд не має права скасовувати або змінювати судові рішення, постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9. Істотними відповідно до частини 1 статті 412 КПК визнаються лише такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

10. Як убачається з судових рішень, суд першої інстанції дослідив усі обставини справи, які належать до предмету доказування, й відповідно до статті 94 КПК дав оцінку зібраним доказам. Суд не вбачає в судових рішеннях підстав ставити під сумнів оцінку судами попередніх інстанцій достовірності доказів. Апеляційний суд надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційної скарги захисника, які, по суті, аналогічні доводам касаційної скарги. Касаційна скарга не містить доводів, які б ставили під сумнів висновки судів попередніх інстанцій щодо обставин справи.

11. Незгода з висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення судами процесуального закону.

12. Ухвала апеляційного суду належним чином вмотивована і відповідає вимогам статті 419 КПК. Переконливих аргументів, які б вказували на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність при юридичній оцінці діяння, а також порушень процесуального закону, які перешкодили судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення, в касаційній скарзі не зазначено.

13. Суд відхиляє доводи про те, що докази у провадженні були досліджені однобічно та неповно, оскільки в касаційній скарзі не зазначено, які дії чи рішення суду перешкодили стороні захисту повно представити свої докази і, тим самим, забезпечити їх дослідження у необхідному обсязі.

14. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долученої до неї копії судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2024 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 квітня 2025 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3