Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7215/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/418/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №295/7215/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29 травня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білка, Коростенського району, Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.07.2025 року без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає ухвалу незаконною та необгрунтованною. Вказує, що слідчим суддею не обгрунтовані ризики, на які послався прокурор, та недоведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зазначає, що слідчім суддею не враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є учасником бойових дій. Також звертає увагу на те, що безпідставно слідчім суддею не визначено розміру застави.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий СВ відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому вказала, що СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження № 0000287 від 27.05.2025 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 травня 2025 року, близько 15 год. 20 хв., під час дії в Україні воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та дію якого надалі продовжено, у ОСОБА_8 , який перебував поблизу магазину «Мінімаркет», що знаходиться по вулиці Коростенській, 31 у селищі Черняхів Житомирського району Житомирської області, та мав при собі предмет, зовні схожий на гранату Ф1, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу, з метою заволодіння належними магазину «Мінімаркет», директором якого є ОСОБА_10 , грошовими коштами, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я продавця вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу, з метою заволодіння грошовими коштами, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я продавця магазину, ОСОБА_8 , перебуваючи у тому ж місці, у той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, через вхідні двері увійшов до приміщення магазину «Мінімаркет», що розташований за вищевказаною адресою, де, на той момент, перебувала продавець ОСОБА_11 , після чого підійшов до касової зони, дістав із кишені одягу заздалегідь підготовлений для вчинення кримінального правопорушення предмет, зовні схожий на гранату Ф1, направив його у бік ОСОБА_11 та висловив вимогу видати йому всі наявні у касі грошові кошти.

ОСОБА_11 , сприйнявши реальний характер погрози, як таку, що дійсно може бути реалізована, передала ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 2000 гривень, які знаходилися у касі магазину.

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди у розмірі 2000 гривень.

27.05.2025 о 19 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 було затримано.

28.05.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, які містяться в матеріалах провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке є особливо тяжким злочином, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_8 просив проводити апеляційний розгляд у його відсутності, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 який має зареєстроване місце проживання, раніше судимий, а також доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що жодний більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик можливого впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки вказані особи ще не допитані судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення корисливого майнового кримінального правопорушення. Крім того, в суді на розгляді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за аналогічний умисний особливо тяжкий злочин, по якому провадження зупинено у зв`язку із призовом його на військову службу, та згідно даних, які містяться в матеріалах клопотання слідчого підозрюваний ОСОБА_8 , з 20.11.2024 є таким, який самовільно залишив військову частину (а.п.60-62).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, є учасником бойових дій, на думку апеляційного суду, не свідчить про відсутність встановлених ризиків та не зменшує їх.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам захисника.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Посилання захисника на те, що слідчім суддею безпідставно не визначено розмір застави, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29 травня 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.07.2025 року без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :