Справа № 349/1597/24
Провадження № 1-кп/349/41/25
У Х В А Л А

25 червня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської, який проживає в АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

Відповідно до поданого клопотання представник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , просить скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04.07.2024 та від 07.08.2024 на майно ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що арешт накладено з метою забезпечення конфіскації майна, однак ОСОБА_7 не є особою, на майно якої може бути накладено арешт з метою забезпечення конфіскації, адже не є ні підозрюваною, ні обвинуваченою. Висновки слідчого судді про те, що майно набуто ОСОБА_7 на підставі фраудаторних правочинів, є необґрунтованими, оскільки такі правочини були укладені до початку досудового розслідування. А те, що ці правочини були укладені після встановлення порушень податкового законодавства в діяльності юридичної особи, не може впливати на їхню кваліфікацію як фраудаторних, адже за ці порушення несе відповідальність юридична особа самостійно.

Прокурор заперечив щодо клопотання. Обґрунтував заперечення тим, що арешт накладено з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 як виду покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Частина майна, на яке було накладено арешт, зареєстровано за ОСОБА_7 шляхом укладення з ОСОБА_4 договорів дарування, які містять ознаки фраудаторності та які спрямовані не на настання реальних наслідків їх укладення, а на виведення майна з-під потенційного арешту та можливої конфіскації.

Інше ж майно набуте ОСОБА_7 за час перебування в шлюбі з ОСОБА_4 , тому є спільною сумісною власністю подружжя, з якого неможливо визначити частку ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення адвокатів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 , дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання частково з таких підстав.

Ухвалами слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04.07.2024 та від 07.08.20224 накладено арешт на майно ОСОБА_7 траспортні засоби та нерухоме майно.

Згідно з цією ухвалою арешт накладено з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого за інкримінований підозрюваному злочин.

Санкцією ч. 3 ст. 212 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

А частиною 5 ст. ст. 170 КК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

ОСОБА_7 не є обвинуваченою (чи підозрюваною, засудженою), тому на її майно не може бути накладеним арешт на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України.

Якщо б законодавець допускав можливість накладення арешту на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України, то б про це зазначив прямо в нормі, як це зазначено, до прикладу, в ч. 4 ст. ст. 170 КК України, що стосується спеціальної конфіскації.

Доводи щодо можливості накладення арешту на майно третьої особи на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України у зв`язку з тим, що правочини, за якими ця особа набула право власності на це майно містять ознаки фраудаторності, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Тобто презумпція правомірності правочину може бути спростована, коли недійсність правочину прямо встановлена законом (правочин є нікчемним) або якщо він визнаний судом недійсним.

Чинне законодавство не містить норм щодо недійсності фраудаторних правочинів.

Фраудаторність це конструкція, що знайшла свій вияв в судовій практиці. Суд кваліфікує правочин як фраудаторний у випадку пред`явлення позову про визнання його недійсним.

Під час розгляду клопотання про арешт майна суд чи слідчий суддя не вирішує вимоги щодо недійсності правочинів, і, як наслідок, не має повноважень для кваліфікації правочинів як фраудаторних.

Інформаційною довідкою з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що частина арештованого згідно з ухвалою слідчого судді 04.07.2024 майна є особистою приватною власністю ОСОБА_7 як майно, яке хоч і набуте нею за час шлюбу, але на підставі договорів дарування, а саме:

- нежитлова будівля, телятник, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Б, загальною площею 1 646,3 м кв;

- нежитлова будівля, телятник, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Д, загальною площею 816,5 м кв;

- нежитлова будівля, склад, за адресою: Івано-Франківська область Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Л, загальною площею 290 м кв;

- нежитлова будівля, телятник, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Є, загальною площею 1 741,5 м кв;

- нежитлова будівля, телятник, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 7 Б, загальною площею 351,5 м кв;

- нежитлова будівля, автогараж, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Ї, загальною площею 237,8 м кв;

- нежитлова будівля, санітарний пропускник, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 53, загальною площею 26 м кв;

- нежитлова будівля, автоваги, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 7 Г, загальною площею 17,6 м кв.

Отже, спростувати правомірність придбання ОСОБА_7 цього майна можна тільки в один спосіб шляхом пред`явлення позову про визнання недійсними відповідних правочинів. Такі позови згідно з поясненнями прокурора не були пред`явлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене, суд скасовує арешт майна, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що майно не належить особі, щодо якої може бути застосована конфіскація майна як вид покарання, тобто арешт накладено необґрунтовано.

Щодо іншого майна, на яке накладено арешт ухвалами слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04.07.2024 та від 07.08.2024, то таке майно згідно з копією актового запису про шлюб, інформаційною довідкою з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, було набуте ОСОБА_7 під час шлюбу і належить їй та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 49 КВК України конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.

Ззідно з ст. 369 СК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1).

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч. 2).

Оскільки із зазначеного майна не виділено частку ОСОБА_4 (доказів такого не надано суду), правильним є накладення арешту на все майно, що перебуває в спільній сумісній власності подружжя, з метою запобігання його відчуженню.

Керуючись ст. 65 Конституції України, ст. ст. 3, 22, 170-174 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 04.07.2024 , такого майна:

- нежитлової будівлі, телятника, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Б, загальною площею 1 646,3 м кв;

- нежитлової будівлі, телятника, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Д, загальною площею 816,5 м кв;

- нежитлової будівлі, складу, за адресою: Івано-Франківська область Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Л, загальною площею 290 м кв;

- нежитлової будівлі, телятника, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Є, загальною площею 1 741,5 м кв;

- нежитлової будівлі, телятника, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 7 Б, загальною площею 351,5 м кв;

- нежитлової будівлі, автогаража, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 5 Ї, загальною площею 237,8 м кв;

- нежитлової будівлі, санітарного пропускника, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 53, загальною площею 26 м кв;

- нежитлової будівлі, автоваг, за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, с. Колоколин, вул. Залужанська, будинок 7 Г, загальною площею 17,6 м кв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1