Справа № 750/3071/25
Провадження № 1-кс/750/2238/25
У Х В А Л А

05 червня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02.06.2025 прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні частково погодилися з клопотанням прокурора, просили зменшити розмір застави до 400 000 грн. 00 грн., оскільки раніше визначений розмір застави є очевидно непомірним для родини обвинуваченого. Підставою для зменшення розміру застави вважали наявність постійного місця мешкання у обвинуваченого, його неофіційне працевлаштування, наявність позитивних характеристик за місце мешкання, обвинувачений не чинив супротиву під час його затримання та повністю визнає свою провину, сторона захисту ініціювала перед стороною обвинувачення укладення угоди, у обвинуваченого відсутній закордонний паспорт, тому він не може виїхати за кордон, суворість покарання не може бути підставою для тримання під вартою, ключові свідки-військовослужбовці вже допитані та несуть службу і на них обвинувачений не може вплинути, раніше обвинувачений не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що вказує на те, що в подальшому він не буде вчиняти нових кримінальних правопорушень.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

В провадженні СВ УСБУ в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 09.02.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

07.04.2025 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду

м. Чернігова обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.06.2025.

30.05.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000507 від 09.02.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України направлено до Куликівського районного суду Чернігівської області для розгляду, проте станом на 02.06.2025 підготовче судове засідання не призначено.

За змістом ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються слідчим суддею під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання.

Частиною шостою статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтею 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті (ч.6 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких умисних злочинів, а також доведеність ризиків, передбачених: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), який полягає у тому, що ОСОБА_5 розуміючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом безперешкодного виїзду за кордон. При цьому наявність даного ризику обумовлюється не лише можливістю покинути територію України в законний спосіб через прикордонні пункти перетину кордону при наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон, але й у непередбачений законом спосіб, оскільки значний проміжок ділянки кордону України перебуває на тимчасово окупованій території. Тому сама по собі відсутність у обвинуваченого ОСОБА_5 паспорта громадина України для виїзду за кордон не може спростувати наведений ризик; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків), який полягає у тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, оскільки інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, пов`язане з представленням особою, яка має вплив та наділена повноваженнями правоохоронного органу, що може чинити більший тиск на свідків. Слідчий суддя наголошує, що після допиту свідків на стадії досудового розслідування (крім, допиту свідків в порядку ст. 225 КПК України) ризик незаконного впливу на свідків автоматично не зникає, оскільки відповідно до положень частин першої та другої статті 23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; не можуть бути доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Отже, кримінальний процесуальний закон віддає пріоритетне доказове значення саме показанням свідків, допитаних в суді. Але слідчий суддя, хоча і констатує наявність ризику незаконного впливу на свідків, проте вважає, що його ступінь значно зменшився, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 переданий до суду, протягом досудового розслідування останнім не вживався незаконний вплив по відношенню до свідків у кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється) носить абстрактний характер, не грунтується на доказах, тому слідчий суддя вважає його не доведеним.

Слідчий суддя також приймає до уваги те, що на момент закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого підготовчий судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України залишається не призначеним.

Зважаючи на обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України , доведеність ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, співпрацю зі слідством, майновий стан обвинуваченого: офіційно не працює, його молодий вік, сімейний стан, відсутність кримінального минулого, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою цьому обвинуваченому, зменшивши розмір застави до 170 (сто сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 514 760 грн. 00 коп.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 04 серпня 2025 року.

Визначити заставу - 170 (сто сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 514 760 грн. 00 коп., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на обвинуваченого будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до прокурора, суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, обвинуваченим застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6