ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Індустріального районного суду міста Дніпра кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01 січня 2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Сенакі, Грузія, громадянина України, маючого повну вищу освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України -

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2024 року приблизно о 19.10 в Індустріальному районі міста Дніпра, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи технічно справним автомобілем «AUDI A 5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , рухався по другорядній дорозі вул. Зразкової, з боку вул. Старочумацької в напрямку вулиці Холодильної.

Під час руху ОСОБА_4 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Петра Яцика з вул. Зразковою, рухаючись по другорядній дорозі вул. Зразкової, не надав дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», виїхав на вказане перехрестя в напрямку вулиці Холодильної, не дав дорогу автомобілю «SKODA RAPID» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , яка рухалась по головній дорозі вул. Петра Яцика з боку проспекту Слобожанського в напрямку вул. Янтарної.

Внаслідок чого, сталося зіткнення автомобіля «AUDI A 5» реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем «SKODA RAPID» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми черевної порожнини з пошкодженням стінки дванадцятипалої кишки, гематомами в заочеревний простір, в ділянці дванадцятипалої кишки, гепатодуоденальної зв`язки, кров у черевній порожнині, закрита травма грудної клітки з переломами 2,3,4,5,7 ребер задніх відрізків справа, 6,7,9, ребер передніх відрізків справа, забій 9-го сегменту лівої легені, забій серця, переломи 3,4,6 ребер зліва в ділянці задніх відрізків, перелом середньої частини лівої ключиці, перелом сідничної кістки справа, черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана лобно-тім`яної ділянки голови, практично по середній лінії та верхньої губи зліва, що спричинені від дії виступаючих частин салону автомобіля при ДТП, в термін, на який вказує обстежена, тобто 31.12.2024 року., які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-л,о, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.16.11 ПДР України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху та вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР України, відповідно до якого проїзд без зупинки заборонено; забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

07 травня 2025 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, за наданням письмової згоди потерпілої, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням останнього від відбування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України із встановленням іспитового строку, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

За таких обставин, запобіжний захід відносно обвинуваченого слід скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду, при цьому суд не вбачає підстав для застосування іншого запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-25/7521-ІТ від 21.02.2025 у розмірі 3183 гривні 60 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 травня 2025 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 січня 2025 року на автомобіль «SKODA RAPID» реєстраційний номер НОМЕР_3 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 січня 2025 року на автомобіль «AUDI A 5» реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази: автомобіль SKODA RAPID» реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль «AUDI A 5» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику за належністю; CD-R диск залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у розмірі 3183 гривні 60 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1