Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3700/25
Провадження № 1-в/572/782/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» про приведення у відповідність до законодавства вироку щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянина України,-

ВСТАНОВИВ :

ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» звернулась до суду із поданням в порядку ст.539 КПК України про приведення у відповідність до вимог закону вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 14.02.2020, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- за ч.3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.1 ст.357 КК України - покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років 6 (шість) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Сніжнянського міського суду Донецької області від 21 червня 2012, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення з конфіскацією майна.

Відповідно до мотивувальної частини даного вироку ОСОБА_4 вчинив:

- напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України, за епізодом, який мав місце 27.12.2019

- викрадення офіційного документу, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України, за епізодом, який мав місце 27.12.2019;

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням у житло, передбачене ч.3 ст.185 КК України, за епізодом, який мав місце 20.12.2019 (на суму 1697 гривень 33 копійки);

Також ОСОБА_4 був засуджений вироком Сніжнянського міського суду Донецької області від 21.06.2012 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186. ч.3 ст.187 КК України із застосуванням положень ст.71 КК України до покарання у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Селидівського районного суду Донецької області від 12.12.2019 звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 роки 9 місяців 7 днів.

В обґрунтування клопотання установою вказано, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), через що діяння, вчинені засудженим віднесені до дрібного викрадення майна, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.51 КУпАП.

За вказаних обставин вважає за доцільне вирішити питання про приведення вказаного вище вироку у відповідність до чинного законодавства.

Представник установи подав письмову заяву, якою клопотання підтримав, просить розглядати дане провадження у його відсутність.

Засудженим також подано письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

В судовому засіданні прокурор вважає подання обґрунтованим, не заперечує проти його задоволення, просить привести вказаний у поданні вирок у відповідність до законодавства з урахуванням вимог Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості поданого клопотання.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX , який набрав чинності 9 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме - перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на: 01.01.2019 становить 1 921 грн.

Отже, покарання за цим вироком підлягає декриміналізації частини обвинувачення.

Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст.58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до приписів п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Таким чином клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» підлягає до задоволення,.

Керуючись п.13 ч.1 ст.537, ч.2 ст.539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання у виді 6 років позбавлення волі призначеного вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 14.02.2020 за ч.3 ст.185 КК України, за діяння караність, якого законом усунена, відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, в решті вирок Мар`їнського районного суду Донецької області від 14.02.2020 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя