ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3277/23

Провадження № 11-кп/820/179/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №0000034, внесеному до ЄРДР від 19 жовтня 2022 року стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янець-Подільського Хмельницької області, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

визнано невинуватою у пред`явлених обвинуваченнях: за ст.366 ч.2, ст.364 ч.2 КК України і виправдано на підставі ст.373 ч.1 п.3 КПК України у зв`язку з не доведенням, що в її діянні є склади даних кримінальних правопорушень, а також за ст.366 ч.1 КК України та виправдано на підставі ст.373 ч.1 п.2 КПК України у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою, -

в с т а н о в и л а:

Обставини, вчинення кримінального правопорушення, за висунутим обвинуваченням.

За результатами проведення місцевих виборів по Сокільській сільській раді 31 жовтня 2010 року ОСОБА_8 обрано головою Сокільської сільської ради.

Відповідно до ст. 12 ч.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідного села.

Згідно положень ст. 42 ч. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_8 як сільський голова була уповноважена: здійснювати у межах наданих законом повноваження органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організовувати в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписувати рішення ради та її виконавчого комітету; здійснювати керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликати сесії ради, вносити пропозиції та формувати порядок денний сесій ради і головувати на пленарних засіданнях ради; забезпечувати підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; призначати на посади та звільняти з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру»; забезпечувати виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; розпоряджатися бюджетними коштами, використовувати їх лише за призначенням, визначеним радою; представляти територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; видавати розпорядження у межах своїх повноважень тощо.

Відповідно до ст. 42 ч.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_8 несла персональну відповідальність за здійснення наданих їй законом повноважень.

Згідно ст. 46 ч.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_8 уповноважена особисто підписувати протоколи сесій сільської ради та прийняті нею рішення.

З огляду на викладене, ОСОБА_8 , виконуючи повноваження сільського голови, здійснювала функції представника місцевого самоврядування, а також обіймала в органах місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, з урахуванням ч.3 ст.18 КК України та примітки 1 до ст.364 КК України, була службовою особою.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що рішеннями 41 позачергової сесії Сокільської сільської ради VІ скликання від 27.12.2013 №№ 11, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27 та 28 громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Разом з тим, матеріалами кримінального провадження встановлено, що питання щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та передачу земельних ділянок у власність зазначеним особам на розгляд пленарних засідань Сокільської сільської ради не виносилось та відповідні рішення сесіями не приймались взагалі.

При цьому, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальні правопорушення (злочини) за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_8 , будучи головою Сокільської сільської ради, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що питання про надання прав на земельні ділянки громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 на розгляд засідань постійної комісії по агропромисловому комплексу, земельних питань, соціальному розвитку сіл і охороні навколишнього середовища та пленарних засідань Сокільської сільської ради не виносилось та відповідні рішення сесіями не приймались, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 10 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0023, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_16 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 11 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0022, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_15 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 12 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0021, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_18 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 13 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0020, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_12 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 14 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0019, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_10 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 16 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0017, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_9 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 17 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0016, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_11 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 18 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0015, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_20 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 19 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0014, площею 1,8000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_13 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 20 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0013, площею 1,8000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_21 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 21 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0012, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір`я на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_19 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 22 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0011, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_22 , рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 № 23 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:002:0010, площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради у власність ОСОБА_17 .

В подальшому, вказані завідомо неправдиві офіційні документи рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 №№10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22 та 23 ОСОБА_8 засвідчила своїм особистим підписом у графі «голова Сокільської ради ОСОБА_8 » та скріпила їх відтиском гербової печатки Сокільської сільської ради №04404088, надавши вказаним рішенням статусу офіційного документу у відповідності до примітки ст. 358 КК України.

На підставі зазначених офіційних неправдивих документів, Реєстраційною службою Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області за громадянами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 зареєстровано право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Межигір Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, у зв`язку із чим з комунальної власності Сокільської сільської ради вибула земля загальною площею 29,2 га вартістю 548 295,61 гривень, що у 250 і більше разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян (станом на 2014 рік).

Вказані дії ОСОБА_23 , які виразилися у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, стороною обвинувачення кваліфіковані за ст. 366 ч. 2 КК України.

Окрім цього, стороною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що, будучи службовою особою, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальне правопорушення (злочини) за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_8 , будучи головою Сокільської сільської ради, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що питання про надання права на земельну ділянку ОСОБА_14 на розгляд засідань постійної комісії по агропромисловому комплексу, земельних питань, соціальному розвитку сіл і охороні навколишнього середовища та пленарних засідань Сокільської сільської ради не виносилось та відповідні рішення сесіями не приймались, склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ, а саме рішення сесії Сокільської сільської ради від 22.08.2015 №22 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу земельної ділянки у власність», на підставі якого ОСОБА_14 передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0018 площею 2,0000 га, розташованої в с. Межигір на території Сокільської сільської ради.

В подальшому, вказаний завідомо неправдивий офіційний документ рішення сесії Сокільської сільської ради від 22.08.2015 №22 ОСОБА_8 засвідчила своїм особистим підписом у графі «голова Сокільської ради ОСОБА_8 » та скріпила його відтиском гербової печатки Сокільської сільської ради №04404088, надавши вказаному рішенню статус офіційного документу у відповідності до примітки ст. 358 КК України.

На підставі зазначеного офіційного неправдивого документу, Реєстраційною службою Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області за громадянкою ОСОБА_14 зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Межигір Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, у зв`язку із чим з комунальної власності Сокільської сільської ради вибула земля загальною площею 2 га вартістю 35703,99 гривень.

Вказані дії ОСОБА_8 , які виразилися у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, стороною обвинувачення кваліфіковані за ст. 366 ч. 1 КК України.

Крім того, стороною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що за результатами проведення місцевих виборів по Сокільській сільській раді від 31 жовтня 2010 року ОСОБА_8 виконувала повноваження сільського голови Сокільської сільської ради, здійснюючи функції представника місцевого самоврядування та обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, тобто була службовою особою, з урахуванням примітки 1 до ст.364 КК України.

При цьому, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби вчинила кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді сільського голови Сокільської сільської ради, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у вигляді отримання ними можливості одержати у приватну власність земельні ділянки комунальної власності, достовірно знаючи при цьому, що питання про надання прав на земельні ділянки вказаним громадянам на розгляд засідань постійної комісії по агропромисловому комплексу, земельних питань, соціальному розвитку сіл і охороні навколишнього середовища пленарних засідань Сокільської сільської ради не виносилось та відповідні рішення сесіями не приймались взагалі, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 №№10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22 та 23, якими вказаним громадянам затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Межигір Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та передано земельні ділянки у приватну власність.

Вказані рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 №№10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22 та 23 ОСОБА_8 засвідчила своїм особистим підписом в графі «голова Сокільської ради ОСОБА_8 » та скріпила їх відтиском гербової печатки Сокільської сільської ради №04404088, надавши вказаним рішенням статусу офіційного документу у відповідності до примітки ст. 358 КК України.

В результаті вищезазначених злочинних дій ОСОБА_8 13 (тринадцять) земельних ділянок загальною площею 29,2 га, що розташовані в межах с. Межигір на території Сокільської сільської ради незаконно перейшли у приватну власність третім особам.

Таким чином, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді сільського голови Сокільської сільської ради, будучи службовою особою, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, зловживаючи своїм службовим становищем всупереч інтересам служби вчинила протиправні дії щодо безпідставного (незаконного) надання у приватну власність земельних ділянок загальною площею 29,2 га вартістю 548 295,61 гривень, розташованих в межах с. Межигір на території Сокільської сільської ради, внаслідок чого спричинила державним інтересам тяжкі наслідки, що у 250 і більше разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян (станом на 2014 рік).

Вказані дії ОСОБА_8 , які виразилися у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, стороною обвинувачення кваліфіковані за ст. 364 ч. 2 КК України.

Зміст оскарженого вироку суду першої інстанції і встановлені судом першої інстанції обставини.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що пред`явлене стороною обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ст.366 ч.ч.1,2, ст.364 ч.2 КК України, - складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів (ст.366 ч.1 КК України), складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки (ст.366 ч.2 КК України), та зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки державним інтересам (ст.364 ч.2 КК України), не знайшло свого підтвердження в ході проведеного судового розгляду даного кримінального провадження, та виправдав ОСОБА_8 за недоведеністюв її діянні складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366 ч.2, 364 ч.2 КК України та за ст. 366 ч.1 КК України у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою.

На обґрунтування свого рішення про виправдання ОСОБА_8 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях суд першої інстанції послався на те, що стороною обвинувачення його не доведено, свідки з числа депутатів та працівників сільської ради в судовому засіданні спростували обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 в частині того, що на 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 не розглядалися питання про затвердження технічної документації та передачу у власність громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 земельних ділянок. Суд зважив на те, що допитані свідки, які отримали земельні ділянки, вказали про їх звернення із відповідними заявами до Сокільської сільської ради з метою отримання у власність земельних ділянок та отримували їх у встановленому законом порядку.

Висновки суду на підтвердження мотивів виправдання обвинуваченої містять твердження про не доведеність вартості наданих земельних ділянок, незаконне відчуження яких було інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_8 , відсутність експертних висновків на підтвердження таких обставин. Суд послався на те, що слідством ці обставини не доведені, сторона захисту їх заперечує, відповідно суд не може підтвердити розмір завданої шкоди кримінальним правопорушенням, визначений в обвинуваченні.

Крім того, суд зробив висновок, що стороною обвинувачення не доведено спричинення шкоди саме державним інтересам діями обвинуваченої, оскільки, з обвинувального акту вбачається, що передані земельні ділянки перебували у комунальній власності, а не державній.

Виправдовуючи ОСОБА_8 за ст. 366 ч.1 КК України, суд зазначив, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що обвинувачена, як службова особа, склала та видала неправдивий офіційний документ рішення сесії Сокільської сільської ради від 22.08.2015 №22, що свідчить про недоведеність її вини у вчинені даного кримінального правопорушення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, просить вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21.11.2024 року стосовно ОСОБА_8 скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 ч.ч. 1,2, ст. 364 ч. 2 КК та за ст. 366 ч.ч. 1, 2 КК України, звільнити її від покарання на підставі ст. 74 ч. 5, ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та за ст. 364 ч. 2 КК України звільнити від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Стверджує, що будучи допитаними в судових засіданнях свідки із числа депутатів Сокільської сільської ради ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 змінили свої показання та вказали, що питання про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність громадян розглядались на відповідній сесії сільської ради, проте згідно протоколів їх допитів під час досудового розслідування, долучених до матеріалів кримінального провадження, зазначені свідки беззаперечно вказали, що питання про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 на сесії не розглядалися, а рішення не приймалися, та прізвища даних громадян вони б запам`ятали, оскільки вони не є жителями їх територіальної громади. Вказує, що жоден із депутатів не зміг пояснити чому у порядку денному протоколу сесії відсутні відомості про розгляд питання передачу земельних ділянок даним громадянам.

Зазначає, що суд надав не вірну оцінку сумнівним показанням, наданим в суді свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , щодо отримання ними земельних ділянок. На думку прокурора, суд не зважив на те, що свідок ОСОБА_18 , у судовому засіданні не міг визначитися та чітко вказати до якої саме сільської ради він писав заяви про отримання земельних ділянок. Свідок ОСОБА_14 повідомила, що усіма питаннями отримання права власності на земельну ділянку займалась її покійна мати, а вона особисто до сільської ради чи проектної організації не зверталась. Свідок ОСОБА_16 , повідомив, що отримати земельні ділянки запропонувала дружина ОСОБА_15 , оформленням документами займалась тітка ОСОБА_10 , а він лише отримував документи в проектній організації, не міг повідомити скільки та куди він подавав заяв.

Звертає увагу і на те, що свідок ОСОБА_31 , яка була секретарем сільської ради, не змогла відповісти на запитання щодо обставин складання нею протоколу, невнесення інформації щодо прийнятих рішень про затвердження проектів землеустрою, передачі земельних ділянок вказаним громадянам у власність та подальшої здачі протоколу з відповідними рішеннями до архіву.

На думку прокурора, поза увагою суду залишився той факт, що набувачі земельних ділянок не використовували їх за призначенням, а одночасно відчужили їх, 8 з яких подарували ОСОБА_32 (керівник проектної організації ПП «Земля-2021», яка виготовляла проектну документацію на всі зазначені земельні ділянки), а 6 земельних ділянки продали ОСОБА_33 , яка в подальшому передала їх тому ж ОСОБА_34 .

Крім цього, посилається на те, що про фальсифікацію рішень ОСОБА_8 , на підставі яких вищевказані громадяни отримали земельні ділянки, свідчать і дослідженні матеріали, надані архівним відділом Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації. А саме, згідно архівної копії Протоколу №1 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014, зокрема питань порядку денного, в сукупності із додатками до нього - рішеннями №№1-9 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014 чітко вбачається, що на розгляд сесії не виносились питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у приватну власність зазначеним в обвинувальному акті особам і такі рішення не приймалися. Рішення №№ 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014 року, відсутні у додатках до Протоколу №1 46 позачергової сесії VI скликання Сокільської сільської ради від 29.08.2014, сам порядок денний не містить пунктів з номерами №№10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22 та 23 хоча ці документи мали б там бути. Сама ж нумерація прийнятих рішень, чітко відповідає нумерації питань, поставлених на порядок денний, згідно протоколу.

Також, звертає увагу і на те, що відповідно до інформації архівного відділу Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації в протоколах 49-56 сесій 6 скликання та протоколах 1-5 7 скликання Сокільської сільської ради відсутні протоколи сесій від 22.08.2015 та відповідно і прийняті рішення, на підставі яких ОСОБА_14 мала право отримати у власність земельну ділянку.

Вважає, що розмір завданої шкоди у кримінальному провадженні встановлений обґрунтовано на підставі нормативних актів, зокрема Земельного кодексу України, Закону України «Про оцінку земель», постанов КМУ України та підтверджується довідкою Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. В ході досудового розслідування та судового розгляду встановлена сума збитків не оспорювалась, а тому не було підстав для призначення та проведення відповідної експертизи.

Також, прокурор не погоджується із посиланням суду на те, що діями ОСОБА_8 не завдано та не могло бути завдано будь-якої шкоди державним інтересам, оскільки незаконне вибуття земель із комунальної власності територіальної громади порушує інтереси громадян та держави в цілому.

На переконання прокурора, показання свідків-депутатів ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 дані ними під час досудового розслідування, показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_14 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які незаконно отримали земельні ділянки, а також протокол 46 сесії від 29.08.2014 року, долучений до протоколу рішення, який повністю із ним узгоджуються та підробленні рішення, які згідно висновку почеркознавчої експертизи підписано ОСОБА_8 поза розумним сумнівом доводять її винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 ч.ч. 1,2, ст. 364 ч. 2 КК України.

За таких обставин, прокурор вважає, що судом допущено неповноту судового розгляду, що відповідно до ст. 410 ч. 1 п.1,2, ст. 409 ч. 1 п.2 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, оскільки під час судового розгляду залишились недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягав застосуванню, що згідно з ст. 413 ч. 1 п. 1 КПК України та ст. 409 ч. 1 п. 4 КПК України є також підставою для його скасування.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

Прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просив вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_8 в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях та звільнити її від призначеного покарання на підставі ст.74 ч.5, ст. 49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 просили вирок суду залишити без змін, вважали вирок суду законним та обґрунтованим.

Докази, досліджені апеляційним судом під час апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного провадження обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.366 ч.ч.1,2, ст.364 ч.2 КК України не визнала та пояснила, що з 2010 р. по 2015 р. працювала головою Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Повністю підтвердила свої показання які вона давала в суді першої інстанції, за спливом значного часу подробиці робити сесії сільради у 2013 році не пам`ятає. Заявами від громадян приймала секретарь сільської ради ОСОБА_31 , вона ж вела протокол сесії сільської ради, який і підписувала.

27 грудня 2013 року на сесії Сокільської сільської ради розглядалося питання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам, які зазначені в обвинувальному акті. Під час розгляду даного питання депутати проголосували за надання дозволу на розробку проектів землеустрою даним особам. 29 серпня 2014 року депутати проголосували за затвердження проектів землеустрою земельних ділянок для цих громадян. Дані земельні ділянки були розташовані за межами с. Межигір Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та були деградованими, інших заяв на їх отримання до сільради не надходило. Заперечує проти вартості земельних ділянок встановлених слідством, вважає їх вартість не вірною. Щодо відсутності в протоколі сесії переліку питань і не передання в архів рішень, допускає, що це технічна помилка секретаря сільської ради.

З приводу надання земельної ділянки у власність ОСОБА_14 пояснила, сесія сільської ради могла проводитись 22.08.2015 року, де розглядалося питання щодо затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_14 . Також повідомила, що не складала та не підписувала рішення №22 від 29.09.2014 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарств та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_14 , відтиск печатки не ставила, хто міг це зробити вона не знає, проте вказала на те, що доступ до печатки мали секретар та бухгалтер Сокільської сільської ради.

В межах проведеного часткового судового слідства апеляційним судом також було досліджено письмові матеріали кримінального провадження, зокрема:

- копію протоколу 46 позачергової сесії 6 скликання Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 29.08.2014 року, усі рішення зазначеної сесії, а також список депутатів Сокільської сільської ради 6 скликання: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_35 , ОСОБА_24 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , які були надані на запит Кам`янець-Подільської окружної прокуратури від 07.10.2022 №52-8214вих-22 архівним відділом Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 17.10.2022 №70/04-06 та №9831-22. Приймалися наступні рішення: №1 «Про внесення змін до сільського бюджету Сокільської сільської ради на 2014 рік», №2 «Про затвердження мережі клубних закладів культури на території Сокільської сільської ради», №3 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку», №4 «Про роботу закладів культури», №5 «Про скасування рішення 45 сесії сільської ради 6 скликання №5 від 08.08.2014 р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність ОСОБА_38 », №6 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під гаражне будівництво ОСОБА_38 », №7 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_38 », №8 «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку», №9 «Про передачу надходжень на виконання заходів районної програми шкільний автобус на 2013-2015 роки» (а.п.20-26 т.1; а.п.5-14 т.5);

- протокол тимчасового доступу до речей та документів з описом речей та документів від 02 лютого 2023 року, з якого вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді від 25 січня 2023 року були вилучені реєстраційні справи державної реєстрації земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :03:002:0010, :03:002:0011, :03:002:0012, :03:002:0013, :03:002:0014, :03:002:0015, :03:002:0020, :03:002:0021 (а.п.9-11 т.2);

- реєстраційну справу щодо державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0010) з оригіналом рішення Сокільської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_17 (а.п.15-34 т.2);

- реєстраційну справу щодо державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0011) з оригіналом рішення Сокільської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_22 (а.п.35-52 т.2);

- реєстраційну справу щодо державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0012) з оригіналом рішення Сокільської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_19 (а.п.53-71 т.2);

- реєстраційну справу щодо державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0013) з оригіналом рішення Сокільської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_21 (а.п.72-90 т.2);

- реєстраційну справу щодо державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0014) з оригіналом рішення Сокільської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_13 (а.п.91-109 т.2);

- реєстраційну справу щодо державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0015) з оригіналом рішення Сокільської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_20 (а.п.110-129 т.2);

- реєстраційну справу щодо державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0020) з оригіналом рішення Сокільської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_12 (а.п. 130-148 т.2);

- реєстраційну справу щодо державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0021) з оригіналом рішення Сокільської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_18 (а.п.1149-168 т.2);

- відповідь архівного відділу Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації інформації від 25.10.2022 №10089-22, надану на запит Кам`янець-Подільської окружної прокуратури від 24.10.2022 №52-8595вих-22, відповідно до якої зазначається, що в протоколах 49-56-ї (29 січня-19 жовтня 2015 року) сесій 6-го скликання та протоколах 1-5-ої (13 листопада-25 грудня 2015 року) 7-го скликання Сокільської сільської ради відсутні протоколи сесій від 22.08.2015 року та 29.10.2015 року (т.5 а.с.15-16);

- висновок експерта від 20.03.2023 №СЕ-19/123-23/2392-ПЧ, наданого за результатами проведення почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис в оригіналах Рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 року №№23, 22, 21, 20, 19, 18, 13, 12, 17, 16, 14, 11, 10 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу земельної ділянки у власність, що знаходяться в 2 томі та ст.ст.30, 31, 49, 67, 68, 86, 87, 105, 106, 125 126 144, 145, 163, 164, 189, 190, 211, 212, 249, 250, 270, 290 графі «Голова Сокільської ради», виконаний ОСОБА_8 . Підпис в оригіналі Рішення 46 Сокільської сільської ради 6 скликання від 22.08.2015 року №22 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу земельної ділянки у власність, що знаходяться в т.2 ст. 230 у графі «Голова Сокільської ради», ймовірно виконаний ОСОБА_8 (58-69 т.6);

- інформацію за №729/281-23 від 08 березня 2023 року, отриману на запит слідчого від 02.03.2023 року №1458/121/108-2023 від Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, згідно якої нормативна грошова оцінка земельних ділянок (з врахуванням коефіцієнтів індексації на 2014 рік) становила: :03:002:0010 54490,46 грн.; :03:002:0011 54490,46 грн.; :03:002:0012 54490,46 грн.; :03:002:0013 49041,42 грн.; :03:002:0014 49041,42 грн.; :03:002:0015 54490,46 грн.; :03:002:0016 28584,63 грн.; :03:002:0017 28584,63 грн.; :03:002:0019 28584,63 грн.; :03:002:0020 54490,46 грн.; :03:002:0021 54490,46 грн.; :03:002:0022 18758,06 грн.; :03:002:0023 18758,06 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки :03:002:0018 (з врахуванням коефіцієнтів індексації на 2015 рік) становила 35703,99 грн. (т.6 а.с.135).

Вислухавши доповідача, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив суд при винесенні ухвали з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Згідно положень ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає кримінальне провадження у межах заявлених апеляційних вимог.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог, встановлених ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що за наслідками судового розгляду судом було постановлено законне, обґрунтоване та мотивоване судове рішення з додержанням вимог ст. 370 КПК України, норм матеріального та процесуального права, постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у відповідності до ст. 94 КПК України з наведенням відповідних мотивів.

Згідно ст. 84 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 виправдано у пред`явлених обвинуваченнях: за ст.366 ч.2, ст.364 ч.2 КК України на підставі ст.373 ч.1 п.3 КПК України у зв`язку з не доведенням, що в її діянні є склади даних кримінальних правопорушень, та за ст.366 ч.1 КК України - на підставі ст.373 ч.1 п.2 КПК України у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою.

З таким висновком суду також погоджується і колегія суддів.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора апеляційний суд виходить із загальних засад кримінального судочинства, визначених в ст. 7 КПК України та положень статті 62 Конституції України, за якими обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно положень ст. 17 КПК України.

Перевіряючи апеляційні вимоги прокурора в частині доведеності завданої шкоди у інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушеннях за ст. 364 ч.2, ст.366 ч.2 КК України, колегія суддів вважає такі необґрунтованими та виходить з наступного.

Диспозицією частини другої статті 364 КК України передбачено кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем за ст. 364 КК України настає за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності:

1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби;

2) вчинення такого діяння умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе самої чи іншої фізичної або юридичної особи;

3) заподіяння такими діями тяжких наслідків державним чи громадським інтересам або охоронюваним законом правам та інтересам окремих фізичних чи юридичних осіб.

Окрім цього, згідно диспозиції ст.366 ч.2 КК України, передбачена відповідальність за службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Обов`язковими ознаками даного кримінального правопорушення є:

1) складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів;

2) заподіяння такими діями тяжких наслідків.

Відсутність однієї із зазначених ознак у даних кримінальних правопорушеннях свідчить про відсутність складів злочинів, передбачених ст. 364 ч.2, ст. 366 ч.2 КК України.

Отже, кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченій ОСОБА_8 злочинами із матеріальними складами, об`єктивна сторона яких включає тяжкі наслідки. Обвинуваченій ОСОБА_8 як за обвинуваченням за ст. 364 ч.2 КК України, так і за обвинуваченням за ст. 366 ч.2 КК України було інкриміновано завдання тяжких наслідків у виді заподіяння матеріальних збитків в сумі 548 295,61 гривень через незаконне вибуття земель з комунальної власності у власність окремих громадян.

Згідно п.4 примітки до ст. 364 КК України тяжкими наслідками у статтях 364-367 КК України вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто маютьвиключно матеріальний вимір.

З пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ст. 364 ч.2, ст.366 ч.2 КК України вбачається, що їй ставиться у вину спричинення її діями тяжких наслідків у виді матеріальної шкоди державним інтересам на загальну суму 548295, 61 грн.

Розмір завданих збитків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується довідкою Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №729/281-23 від 08 березня 2023 року, яка міститься у матеріалах кримінального провадження (т.6 а.с.135), та відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельних ділянок (з врахуванням коефіцієнтів індексації на 2014 рік) становила: :03:002:0010 54490,46 грн.; :03:002:0011 54490,46 грн.; :03:002:0012 54490,46 грн.; :03:002:0013 49041,42 грн.; :03:002:0014 49041,42 грн.; :03:002:0015 54490,46 грн.; :03:002:0016 28584,63 грн.; :03:002:0017 28584,63 грн.; :03:002:0019 28584,63 грн.; :03:002:0020 54490,46 грн.; :03:002:0021 54490,46 грн.; :03:002:0022 18758,06 грн.; :03:002:0023 18758,06 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки :03:002:0018 (з врахуванням коефіцієнтів індексації на 2015 рік) становила 35703,99 грн.

Проте, на переконання колегії суддів, довідка Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №729/281-23 від 08 березня 2023 року не може підтверджувати розмір завданих збитків у даному кримінальному провадженні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відносяться до тих обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора (ч. 1 ст. 92 КПК).

Статтею 242 ч.2 п.6 КПК України передбачено, що необхідним засобом доказування розміру заподіяних кримінальним правопорушенням матеріальних збитків є висновок експертизи, проведеної з дотриманням встановленої кримінальним процесуальним законом процедури, у тому числі з попередженням експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Об`єднаної палати від 25 листопада 2019 року (справа №420/1667/18) імперативність ст.242 ч.2 п.6 у редакції Закону №1261-VII щодо призначення експертизи не стосується випадків коли розмір матеріальних збитків, шкоди, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування. У решті випадків сторона обвинувачення на стадії досудового розслідування зобов`язана незалежно від наявності інших доказів, за допомогою яких можливо встановити розмір матеріальних збитків, звернутися про залучення експерта.

Колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні, для того, щоб встановити розмір матеріальних збитків, які завдані у зв`язку передачею земельних ділянок у власність громадян, необхідні були відповідні спеціальні знання експерта, який би в порядку передбаченому ст. 242 КПК України, зурахуванням усіх обставин, зокрема щодо розташування земельних ділянок, їх родючості, властивостей та інших даних, надав би належний та обґрунтований розрахунок заподіяної шкоди даними кримінальними правопорушеннями.

Отже, на думку колегії суддів, довідку Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №729/281-23 від 08 березня 2023 року, з урахуванням приписів ст.242 ч.2 п.6 КПК України, не можна визнати належним та допустимим доказом розміру шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_8 .

Колегія суддів також виходить з того, що відповідно до вимог ст. 13 ч. 12 Закону України «Про оцінку земель» проводиться саме експертна грошова оцінка земельних діляноку разі визначення збитків власникам або землекористувачам у випадках, встановлених законом або договором. Тобто, вартість земельних ділянок у відповідності до законодавства мала б бути визначена виключно шляхом проведення відповідної експертизи.

Отже апеляційний суд вважає, що за таких обставин, розмір завданої шкоди у кримінальному провадженні не був доведений обвинуваченням належними та допустимими доказами, які мали бути надані на підтвердження обов`язкової обставини тяжких наслідків, яка входить до об`єктивної сторони складів кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України, інкримінованих ОСОБА_8 та підлягає доказуванню згідно ст. 91 КПК України.

Апеляційні твердження прокурора стосовно того, що в ході досудового розслідування та судового розгляду встановлена сума збитків не оспорювалась, а тому і відповідна експертиза не призначалась, спростовується технічним записом судового засідання та показаннями в суді апеляційної інстанції обвинуваченої ОСОБА_8 , яка пояснила, що в суді першої інстанції сторона захисту заперечила розмір завданої шкоди у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що в силу ст. 92 ч. 1 КПК України обов`язок доказування, в тому числі виду і розміру заподіяної шкоди, покладається саме орган досудового розслідування, слідчого, прокурора.

З урахуванням наведених доводів, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_8 інкримінованих їй складів кримінальних правопорушень за ст.366 ч.2, ст.364 ч.2 КК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду про те, що слідством не вірно визначений об`єкт посягання, оскільки ОСОБА_39 інкриміновано завдання шкоди державним інтересам, а землі були передані із комунальної власності у власність громадян. Згідно ст 13,14 Конституції України земля, її надра та інші природні ресурси природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

З матеріалів кримінального провадження дійсно вбачається, що власником земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:002:0010, :03:002:0011, :03:002:0012, :03:002:0013, :03:002:0014, :03:002:0015, :03:002:0016, :03:002:0017, :03:002:0019, :03:002:0020, :03:002:0021, :03:002:0022, :03:002:0023, :03:002:0018, право власності на які набули ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_14 на підставі рішень 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 29.08.2014 №№10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 та від 22.08.2015 №22, станом на час інкримінованих ОСОБА_40 діянь, була територіальна громада села Сокіл Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в особі Сокільської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Отже, відповідно до ст. 83 ч.1 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.

Виходячи зі ст. 13, 14 Конституції України, Земельного Кожексу України саме на державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією та законами України покладається захист прав усіх суб`єктів права власності на землю.

Тому перебування земельних ділянок, які згідно висунутого ОСОБА_40 обвинувачення, були передані з комунальної власності у власність окремих громадян без передбачених законом підстав або всупереч порядку, передбаченому законом не виключає заподіяння особою шкоди державним інтересам, як помилково вважав суд. Відповідно доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є слушними. Колегія суддів вважає, що такі висновки не впливають на законність оскаржуваного рішення в цілому.

Апеляційні твердження прокурора про те, що показання свідків із числа депутатів Сокільської сільської ради ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , в суді, не можна визнати об`єктивними, послідовними, колегія суддів відкидає, враховуючи наступне.

Будучи допитаними в суді першої інстанції свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , які були депутатами Сокільської сільської ради, а ОСОБА_41 депутатом та головою земельної комісії даної сільської ради, підтвердили розгляд 27 грудня 2013 року на 41 позачерговій сесії VI скликання та 29 серпня 2014 року на 46 позачерговій сесії VI скликання сесіях Сокільської сільської ради питань підтвердили суду надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, подальше затвердження матеріалів про відведення земельних ділянок, за які голосували, та надання земельних ділянок серед інших осіб, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Аналогічні показання в суді першої інстанції дала свідок ОСОБА_31 , яка працювала на посаді секретаря Сокільської сільської ради з 2008-2015 рр. та яка пояснила, що вела протоколи сесій цієї ради, на яких 27 грудня 2013 року та 29 серпня 2014 року де розглядалися питання з приводу надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою та їх передачу у власність цим громадянам.

Факт розгляду 27 грудня 2013 року на 41 позачерговій сесії VI скликання та 29 серпня 2014 року на 46 позачерговій сесії VI скликання сесіях Сокільської сільської ради питань з приводу надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, подальше затвердження матеріалів про відведення земельних ділянок цим особам підтверджується також і показаннями в судовому засіданні суду першої інстанції свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , які ствердили обставини звернення ними та їх родичами з відповідними заявами до Сокільської сільської ради про отримання у власність земельних ділянок та подальше отримання відповідних рішень про надання їх у власність.

Такі показання свідків узгоджуються з поясненнями обвинуваченої ОСОБА_8 , які вона давала у суді першої та апеляційної інстанцій. Зокрема, обвинувачена пояснила, що 27 грудня 2013 року на сесії Сокільської сільської ради розглядалося питання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , на якій депутати проголосували за надання дозволу на розробку проектів землеустрою даним особам. 29 серпня 2014 року депутати проголосували за затвердження проектів землеустрою земельних ділянок та їх передачу у власність цим громадянам.

Обставини, про які давали показання в суді свідки, підтверджуються також і письмовими доказами, а саме, в матеріалах провадження містяться рішення 41 позачергової сесії Сокільської сільської ради VІ скликання від 27.12.2013 №№ 11, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27 та 28, відповідно до яких громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність (а.п.72, 83-85, 91-100 ).

З протоколу №46 сесії Сокільської сільської ради від 29 серпня 2014 року вбачається, що на порядок денний сесії виносилися питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (питання №8) без зазначення конкретних прізвищ осіб (а.п.22-25 т.1).

Оцінка наведених доказів в сукупності дає колегії суддів підстави вважати, що питання з приводу затвердження матеріалів про відведення земельних ділянок та їх надання вказаним громадянам розглядалися 29.08.2014 року на сесії 46 Сокільської сільської ради де були прийняті відповідні рішення.

Колегія суддів вважає, що у суду не було підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_41 , ОСОБА_31 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , оскільки вони були безпосередніми очевидцями подій як 27 грудня 2013 року, так і 29 серпня 2014 року, давали покази суду безпосередньо у судовому засіданні з додержаннями вимог ст. 23 КПК України, були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень за ст. 384, 385 КК України та приведені до присяги. Причин, на підтвердження того, що свідки є друзями, родичами, або з інших причин зацікавлені в результатах розгляду провадження на користь обвинуваченої ОСОБА_8 або є упередженими судом першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що пояснення свідків в суді є належними та допустимими доказами, які суд обґрунтовано розцінив на користь сторони захисту, вони узгоджуються між собою, доповнюють один одного і підтверджуються показаннями обвинуваченої та письмовими доказами.

Отже, доводи прокурора, викладені у апеляційній скарзі, в частині неправдивості показань свідків колегія судів вважає неспроможними.

Що стосується посилань прокурора на те, що свідок ОСОБА_31 не змогла пояснити обставин складення нею протоколу, зокрема невнесення інформації щодо прийнятих рішень та передачі земельних ділянок громадянам, то колегія суддів виходить з того, що незважаючи на ці обставини, даний свідок в судовому засіданні підтвердила факт розгляду 29 серпня 2014 року на 46 сесії Сокільської сільської ради рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на їх передачу у власність громадянам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та запевнила, що відповідні рішення були прийняті.

Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що суд не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в тому числі їх необізнаності до якої саме установи вони звертались, з огляду на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції були допитані дані свідки, усі вони повідомили відомі їм обставини та підтвердили факт звернення із відповідними заявами про надання у власність земельних ділянок саме до Сокільської сільської ради. Такі показання суд дослідив безпосередньо з додержаннями вимог ст. 23 КПК України, свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень. Разом з тим, їх покази узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами у даному кримінальному провадженні, а тому сумніватися у їх достовірності, колегія суддів не вбачає. На думку колегії суддів, суд першої інстанції у відповідності до ст. 94 КПК України дав належну правову оцінку показанням свідків.

Апеляційні твердження з приводу того, що набувачі земельних ділянок не використовували їх за призначенням та відчужили їх відразу після державної реєстрації одній і тій же самій особі, ніяким чином не впливають на доведеність вини ОСОБА_8 у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях. Разом з тим, дані земельні ділянки були зареєстровані у встановленому законом порядку, їх власники скористались своїми законними правами на розпорядження ними.

Посилання прокурора на те, що матеріали, які надані архівним відділомКам`янець-Подільської районної державної адміністрації не містять відомостей про розгляд на сесії Сокільської сільської ради від 29.08.2014 року питань щодо затвердження технічної документації землеустрою, не спростовують висновків суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про відсутність у архівному відділіКам`янець-Подільської районної державної адміністрації протоколу сесії від 22.08.2015 року та відповідно додатків до нього, то колегія вважає, що такі твердження не можуть доводити вину обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, оскільки їх відсутність не є підтвердженням її вини. Колегія суддів виходить з того, що в процесі судового та апеляційного розглядів, обвинувачена ОСОБА_8 пояснила, що не складала, не видала та не скріплювала печаткою рішення сесії Сокільської сільської ради від 22.08.2015 року №22 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_14 ». Відповідно до висновку експерта від 20.03.2023 №СЕ-19/123-23/2392-ПЧ за результатами проведення почеркознавчої експертизи, підпис в оригіналі Рішення 46 сесії Сокільської сільської ради 6 скликання від 22.08.2015 №22, що знаходиться в 2 томі на ст.230 у графі «Голова Сокільської ради», ймовірно виконаний ОСОБА_8 , тобто носить характер припущення. З урахуванням того, що ОСОБА_8 заперечує факт підписання нею рішення сесії, а інших доказів слідством не отримано, то за таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду, що докази зібрані слідством та надані суду обвинуваченням, не підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_39 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України.

За наслідками апеляційного перегляду провадження, колегія суддів, проаналізувавши зібрані слідством у даному кримінальному провадженні, вважає, що слідством не здобуто у сукупності доказів на підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_8 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ст.366 ч.ч.1,2 ст. 364 ч.2 КК України, а саме у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, та у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Приймаючи рішення за апеляційними доводами прокурора, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченої та виходить також з того, що ст.2, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ. Пріоритетність та загальна значущість норм Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практики ЄСПЛ закріплена і в принципі законності, визначеному в ст. 9 КПК Українив редакції 2012 року, за якою положення відповідного міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України є обов`язковими, кримінально - процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Правова концепція доведення вини особи «поза розумним сумнівом» сформульована та обґрунтована у рішеннях ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини», «Кобець проти України» від 14.02.08 року, «Козинець проти України» від 06.12.17 року та ін.. За цією концепцією сукупність зібраних слідством та безпосередньо досліджених судом доказів з додержанням критеріїв їх належності, допустимості, достатності, виваженості та взаємозв`язку між собою з урахуванням особливостей національного кримінального та кримінально-процесуального закону повинна відповідати загальним принципам права особи на справедливий суд, закріпленим в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сам процес та результат доведення вини особи має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У підсумку апеляційного перегляду провадження, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутні склади кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 ч.2, ст. 364 ч.2 КК України, обвинувачення за ст. 366 ч.1 КК України не доведено, що таке вчинено обвинуваченою. Апеляційні доводи прокурора, наведених висновків суду не спростовують.

Інших підстав для скасування або зміни вироку суду, передбачених ст.ст. 409, 411 КПК України апеляційна скарга прокурора не містить та колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3