Справа №357/5485/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1809/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 , ( у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2024 року, якою задоволено частково подання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_8 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2022 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)», кінець строку покарання 30.06.2024 року.

Начальник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)», де відбував покарання ОСОБА_8 , звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду засудженому строком на 2 роки з покладенням таких обмежень: зобов`язання прибувати чотири рази на місяць до співробітника територіального органу Національної поліції, який проводить реєстраційну відмітку; заборона виїзду за межі населеного пункту, де проживає, по особистим та службовим справам без дозволу на те органів Національної поліції; заборона відвідування кафе,барів,ресторанів на інших громадських місць де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив; заборона виходу з будинку(квартири) у період з 22 год. до 06 год. наступного дня.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2024 року задоволено частково подання та встановлено адміністративний нагляд щодо ОСОБА_8 строком на 1 рік з наступними обмеженнями: зобов`язати засудженого ОСОБА_8 прибувати два рази на місяць кожного місяця до співробітників територіального органу Національної поліції, який проводить реєстраційну відмітку (дні тижня і години визначаються органом Національної поліції); заборонити виїзд за межі населеного пункту де проживає, по особистим справам без дозволу на те органів Національної поліції; заборонити відвідування кафе, барів, ресторанів та інших громадських місць, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив; заборонити вихід з будинку (квартири) у період часу з 22.00 год до 06.00 год наступного дня.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_8 неодноразово раніше судимий, за час відбування покарання характеризувався негативно, відношення до роботи незадовільне, за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання загалом 9 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких був поміщений до ДІЗО, стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має, є злісним порушником вимог режиму утримання,на шлях виправлення не став та підпадає під дію Закону України «Про встановлення адміністративного нагляду».

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати заборону виїзду за межі населеного пункту, де проживає, по особистим справам без дозволу на те органів Національної поліції та заборону виходу з будинку (квартири) у період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що під час перебування у Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№35)» у працівників адміністрації на його думку виникли не приязні стосунки, у звязку з чим, адміністрація колонії незаконно, суворо та безпідставно звернулась до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду з обмеженнями у вигляді заборони виходити з будинку (квартири) у період часу з 22:00 по 06:00год та заборони виїзду за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу органу поліції.

Також ОСОБА_8 зазначає, що вищевказані заборони заважають йому працевлаштуватися у сфері будівництва та бути законослухняним громадянином.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий та відбуває покарання ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. За час відбування покарання характеризувався негативно, мав 9 стягнень, з яких 4 рази був поміщений в ДІЗО, заохочень не має. За час відбування покарання в установі відповідно до Наказу № 61 від 01.04.2024 перебуває на профілактичному обліку як засуджений схильних до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізовують роботу установ виконання покарань. На підприємстві установи не працевлаштований та бажання працювати не виявив. Також відповідно до Наказу № 66від 29.03.2024 ОСОБА_8 перебуває на обліку як особа, що допускає злісні порушення. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, свідомо використовував їх не за призначенням. Підтримує взаємовідносини із засудженими негативної спрямованості, у взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, на критику реагує агресивно. Свідомо не виконував передбачені законом вимоги персоналу установи. Вину у вчиненому злочині не визнав, вважає, що його незаконно притягли до відповідальності, шкодує, що був викритий правоохоронними органами включно по іншим злочинам, не усвідомлює наслідків вчинених злочинів до потерпілих по іншим злочинам, вирок вважає сфабрикованим, негативно ставиться до працівників поліції на підставі викладеного, вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні для нього.Впродовж відбування покарання в установі із засудженим проводилась оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та індивідуальне планування подальшої індивідуальної соціально-виховної роботи, спрямованої на ресоціалізацію засудженого, в результаті чого зроблено висновок про те, що засуджений не готовий змінювати своє життя і ставати на шлях виправлення. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінено як високий, та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінено як середній.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року, адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Доводи апеляційної скарги про необхідність скасування заборони виходу з будинку в період з 22:00 год до 06:00 год та заборони виїзду за межі населеного пункту без дозволу органу поліції по особистим справам, на думку колегії суддів, є безпідставними , оскільки, з урахуванням поведінки засудженого під час відбування покарання в установі виконання покарань, пом`якшення обмежень, встановлених судом першої інстанції, не буде відповідати завданням адміністративного нагляду, визначенихст.2 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12. 1994 року.

Також твердження ОСОБА_8 про те, що застосовані обмеження позбавляють його можливості працевлаштуватися та вільно пересуватися по країні є непереконливими, зважаючи на те, що матеріали справи не містять та ОСОБА_8 не надано будь-яких даних про те, що він володіє будь-якими професійними навичками, має професійну кваліфікацію та мав бажання працювати в установі відбування покарання.

Також вищевказані обмеження не перешкоджають йому у праві на працевлаштування за дотримання передбачених в ухвалі суду вимог. Разом з тим, слід зауважити, що адміністративний нагляд є лише системою тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі і метою його встановлення є запобігання вчиненню злочинів та здійснення виховного впливу на таких осіб.

Викладені в апеляційній скарзі засудженого доводи не спростовують правильності висновків суду та не свідчать про надмірну суворість встановлених стосовно нього обмежень.

Порушень вимог кримінального процесуального права, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала суду є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2024 року, якою задоволено частково подання начальника Держаної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_8 , - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: