Провадження № 1-кп/337/95/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене 06.03.2024 до ЄРДР за № 0000372, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красково Люберецького району Московської області, громадянина України, який має середньо-профільну освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює на посаді електромонтажника у КП «Водоканал», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у невстановлений час та місці, але не пізніше періоду 2010-2011 років, придбав при невстановлених обставинах гладкоствольну вогнепальну зброю калібру 17,5 мм, що виготовлена саморобним способом по типу дульнозарядних (шомпольних) рушниць з ударно-кременевим замком та гладкоствольну дульнозаряну рушницю ударно-кремневої дії, калібру 16,5 мм, що виготовлена по типу пищалі, що є саморобною вогнепальною стрілецькою зброєю.

При цьому, відповідно до Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998, передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання вогнепальної зброї.

У подальшому ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної збої, знаходячись за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998, що передбачає особливий порядок отримання дозволу на придбання, зберігання, носіння та виготовлення вогнепальної зброї, незаконно зберігав гладкоствольну вогнепальну зброю калібру 17,5 мм, що виготовлена саморобним способом по типу дульнозарядних (шомпольних) рушниць з ударно-кременевим замком та гладкоствольну дульнозаряну рушницю ударно-кремневої дії, калібру 16,5 мм, що виготовлена по типу пищалі, що є саморобною вогнепальною стрілецькою зброєю.

14.12.2023 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено вказані об`єкти.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав повністю та пояснив, що він є членом клубу воєнно-історичної реконструкції, що передбачає вивчення історії, займається реконструкцією військової уніформи, побуту історичних солдат та військових, що і було підставою для придбання ним зброї, яка була вилучена у нього під час обшуку. Так, під час обшуку 14.12.2023 у нього вдома було вилучено 13 одиниць предметів, схожих на зброю. В подальшому йому повернули 11 предметів із 13 вилучених, а по 2-м були проведені експертизи та визнано їх вогнепальною зброєю. Зазначена в обвинувальному акті гладкоствольна вогнепальна зброя калібру 17,5 мм є козацьким мушкетом 18 століття, а гладкоствольна дульнонозарядна рушниця калібру 16,5 мм піхотною рушницею 18 століття. Він їх прибав приблизно 2010-2011 роках у м. Києві у антикварів без документів. Ці предмети є копіями старовинної зброї, які не призначені для стрільби, хоча з них можна робити як холості, так і бойові постріли. Він особисто робив лише холості постріли. Цю зброю він, як член клубу, возив з собою на різні фестивалі та вистави, у тому числі за межі м. Запоріжжя, а також за кордон, але у розібраному стані. Ніяких питань, у тому числі у працівників поліції, щодо цієї зброї не виникало. Вказану зброю він зберігав завжди вдома, не приховував, використовував лише під час культурних заходів. Не знав, що на таку зброю потрібен дозвіл. Водночас зазначив, що мав намір звернутись до дозвільної системи для того, щоб вихолостити цю зброю. Визнає, що ця зброя є вогнепальною, як вказано у висновках експертів, але вважає, що дозвільні документи на неї не потрібні, оскільки вона історична, є копією старовинної вогнепальної зброї, на неї боєприпаси відсутні і вона не має ніякої протиправної дії. Просить його виправдати.

Судом під час судового розгляду були досліджені такі докази та процесуальні документи на підставі яких вони отримані.

Так, згідно з витягом з ЄРДР, 10.10.2023 до ЄРДР за №0001685 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України та розпочато досудове розслідування (арк.126 т.1).

Згідно з даними, які містяться в рапорті слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_6 від 06.03.2024, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001685 від 10.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, 14.12.2023 було проведено санкціонований обшук у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено 13 предметів, схожих на вогнепальну зброю. За результатами проведеної експертизи 2 предмета є саморобною вогнепальною зброєю та придатні до стрільби. Таким чином встановлені ознаки вчинення громадянином України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування (арк.38-39 т.1).

06.03.2024 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження за №0000374 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України за самостійним виявленням слідчим кримінального правопорушення, у т.ч. під час досудового розслідування, що підтверджується витягом з ЄРДР, який міститься в матеріалах даного провадження (арк.37 т.1).

Постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001685 від 10.10.2023, з матеріалів кримінального провадження №0001685 від 10.10.2023 виділені матеріали досудового розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у кримінальне провадження №0000374 від 06.03.2024, зокрема, копія витягу з ЄРДР №0001685, ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя №1-кс/331/2274/2023 від 01.12.2023, протокол обшуку від 14.12.2023 з додатком флеш-накопичувач «Kingston 64Gb», постанову про визнання речовими доказами та передачу на відповідальне зберігання від 14.12.2023, ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя №1-кс/331/2403/2023 від 20.12.2023, копію акту прийому-передачі майна від 01.03.2024, висновок експерта № СЕ-19/108-24/620-БЛ від 23.02.2024, висновок експерта № СЕ-19/108-24/561-БЛ від 26.02.2024 , прозорий полімерний мішок, горловина якого прошита полімерною пломбою-стяжкою №ВО30310 з об`єктом дослідження, два прозорі полімерні пакети, які скріплені між собою пломбами-стяжками №ВО30311, ВО30332 з об`єктом дослідження (арк.122-124 т.1).

Так, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2023 у справі №331/7154/23 (провадження №1-кс/331/2274/2023) в межах кримінального провадження №0001685 від 10.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (арк.40-41 т.1).

Згідно з протоколом обшуку від 14.12.2023 та відеозаписом обшуку на флеш-накопичувачі «Kingston 64Gb», за місцем мешкання ОСОБА_5 - в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон сірого кольору марки «Realme», мобільний телефон марки «Samsung» та 13 предметів, схожих на зброю, у тому числі два предмета схожі на зброю без маркування (арк.42-49 т.1).

Постановою слідчого від 14.12.2023 вилучені 2 мобільні телефони та 13 предметів схожих на зброю визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери речових доказів УСБУ в Запорізькій області (арк.51-52 т.1).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2023 у справі №331/7154/23 (провадження №1-кс/331/2403/2023) накладено арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене 14.12.2023 під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон сірого кольору, марки «Realme», модель: «RMX 3269» IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 та серійний номер 1С20293310МА1S02; Мобільний телефон, марки: «SAMSUNG», модель: «GT-C 3322» SNN: «С2233GSMH», IMEI1: « НОМЕР_3 », S/N: « НОМЕР_4 » має червоне з сірим забарвлення; Предмет №1, зовні схожий на зброю, з маркувальними позначеннями, читається як: « НОМЕР_5 » з приєднаним предметом зовні схожий на магазин для патронів, з маркувальними позначеннями, читається як: «ЧБ455»; Предмет №2, зовні схожий на зброю, має коричневе забарвлення, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «13, частково не проглядається, 978»; Предмет №3, зовні схожий на зброю, має чорне з коричневим забарвленням, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «THOMPSON», «491052»; Предмет №4, зовні схожий на зброю, має коричневе забарвленням з відсутніми маркувальними позначеннями; Предмет №5, зовні схожий на зброю, має коричневе та таемно-сіре забарвлення, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «3591»; Предмет №6, зовні схожий на зброю, має чорне з коричневим забарвленням, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «РЮ446», «1942»; Предмет №7, зовні схожий на зброю, має чорне з коричневим забарвленням, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «МЕ16П-70», «8934»; Предмет №8, зовні схожий на зброю, має коричневе забарвлення зі стрічкою білого кольору, без маркувальних позначень; Предмет №9, зовні схожий на зброю, має коричневе забарвлення, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «ax1940», «6376», «Mod.98»; Предмет №10, зовні схожий на зброю, має коричневе забарвлення, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «УЧ6309», « НОМЕР_6 »; Предмет №11, зовні схожий на зброю, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «S/27», «1937», «4347», «Mod. 98», «2060», «781», «0098»; Предмет №12, зовні схожий на зброю, має коричневе забарвлення, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «1945», «3», «20489»; Предмет №13, зовні схожий на зброю, має сіре з чорним забарвлення, на якому нанесене маркувальне позначення, читається як: «ME8POLICECAL8mmKMADEINITALY», « НОМЕР_7 » (арк.53-55 т.1).

Відповідно до акту прийому-передачі від 01.03.2024, слідчим передано ОСОБА_5 11 предметів, які були вилучені 14.12.2023 під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 1) ручний піхотний кулемет конструкції Дегярьова зразка 1927 року (ДП-27), заводський серій ний номер НОМЕР_8 калібру 7,62х54 мм, який упаковано в прозорий полімерний пакет, горловина якого скріплена пломбою- стяжкою №7557348; 2) гвинтівка зразка 1892/1930 р.р. конструкції Мосіна калібру 7,62х54 мм, заводський серійний номер НОМЕР_9 (на ствольній коробці), УЧ 6309 (на затворі), 322 Ж С 4089 (на магазинній кришці), ЧГ 476 (на тильнику прикладу), яку упаковано в прозорий полімерний пакет, горловина якого скріплена пломбою-стяжкою NPU №В30321; 3) гладкоствольний пістолет «МЕ 8 POLICE» (заводський серійний номер НОМЕР_7 ), який упаковано до полімерного сейф-пакету №1856360; 4) карабін системи Маузера («К98k») калібру 7,92х57мм (№ на стволі та ствольній коробці «637g», № на затворі « НОМЕР_10 ») який упаковано в прозорий полімерний пакет, горловина якого скріплена пломбою-стяжкою №7557357; 5) кабін системи Маузера (К98k) калібру 7,92х57мм, який упаковано в прозорий полімерний мішок, горловина якого прошита полімерною пломбою-стяжкою №7557355; 6) двоствольна мисливська рушниця 16-го калібру «ТОЗ-Б», заводський номер 8934, 1937 року виготовлення, яку упаковано в прозорий полімерний пакет, горловина якого скріплена пломбою-стяжкою №7557358; 7) гладкоствольний револьвер під патрони калібру 5,6 мм з маркуванням «20489» та «1915», який упаковано у полімерний сейф-пакет Експертної служби з індивідуальним №4116988; 8) макет зброї масогабаритний, виготовлений з 7,62-мм гвинтівки Токарєва зразка 1940 року (СВТ-40) заводський серійний номер НУ 4618, який упаковано в прозорий полімерний пакет, горловина якого скріплена пломбою-стяжкою NPU №В030311; 9) масогабаритний макет пістолета-кулеметі Томпсона моделі «1928 А1» №S-491052, який упаковано в прозорий полімерний пакет, горловина якого скріплена пломбою-тяжкою №7557359; 10) пістолет конструкції Люгера зразка 1908 року (Luger З08) калібру 9х19 мм, який упаковано у полімерний сейф-пакет з №1856358; 11) самозарядна магазинна гвинтівка Енфілда зразка 1914 року Ross-Enfield М.14 («Pattern 1914 Enfield) калібру .303 British (7,7х56 ммR) №132978, яку упаковано у прозорий полімерний пакет, горловина якого скріплена пломбою-стяжкою №7557360 (арк.56-57 т.1).

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-24/620-БЛ від 23.02.2024, предмет, який було вилучено в ході обшуку 14.12.2023 за адресою АДРЕСА_1 , схожий на рушницю є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 17,5 мм, що виготовлена саморобним способом по типу дульнозарядних (шомпольних) рушниць з ударно-кременевим замком. Даний виріб придатний до проведення пострілів способом роздільного заряджання (сферична куля зі сплаву на основі свинцю діаметром 17,5 мм та димний порох масою 2,40г), при цьому питома кінетична енергія стріляних снарядів перевищує граничне значення 0,5 Дж/мм2 (арк.61-66 т.1).

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-24/561-БЛ від 26.02.2024, предмет, який було вилучено в ході обшуку 14.12.2023 за адресою АДРЕСА_1 , схожий на рушницю є саморобною вогнепальною стрілецькою зброєю -гладкоствольною дульнозаряною рушницею ударно-кремневої дії, калібру 16,5 мм, виготовленою по типу пищалі. Рушниця придатна до проведення одиночних пострілів окремими твердими снарядами (кулями), способом роздільного зарядження, при цьому питома кінетична енергія стріляних снарядів перевищує граничне значення 0,5 Дж/мм2, що свідчить про їх достатню вражаючу здатність (арк.70-74 т.1).

Вищевказану вогнепальну зброю визнано речовими доказами у даній справі на підставі постанови слідчого від 21.03.2024 та передано на зберігання до ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізький області (арк.75-77 т.1). Вказані речові докази були оглянуті в ході судового розгляду.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження.

При цьому, оцінивши безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено з дотриманням норм процесуального законодавства, уповноваженими посадовими особами, з дотриманням правил та процедур, встановлених для проведення слідчих дій.

У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд приймає їх за основу при постановленні даного вироку.

Так, суд вважає, що обшук в квартирі обвинуваченого 14.12.2023 був проведений на підставі відповідної ухвали слідчого судді, ця ухвала була слідчим оголошена та вручена обвинуваченому, обшук проводився в його присутності та присутності понятих, фіксувався технічними засобами, відеозапис долучений до матеріалів кримінального провадження і був відтворений в судовому засіданні, виявлені та вилучені предмети були упаковані, опечатані, визнані речовими доказами. Протокол обшуку підписаний усіма учасниками без зауважень.

Крім того, обставини обшуку, зазначені в протоколі від 14.12.2023 повністю підтверджуються відеозаписом цих подій, який здійснювався на відеокамеру.

В ході судового засідання було відтворено відеозапис обшуку, який міститься на флеш-носії. Зафіксовані на цьому відеозаписі обставини співпадають з тими, що зазначені в протоколі обшуку. Крім того, з відеозапису вбачається, що перед початком виконання ухвали слідчого судді слідчий ОСОБА_5 роз`яснив права та обов`язки, у тому числі право на правову допомогу адвоката. Будь-яких клопотань, заяв від ОСОБА_5 ні перед початком обшуку, ні в ході його проведення не заявлялось. Жодних зауважень і доповнень до протоколу обшуку учасники слідчої дії не висловлювали.

Таким чином, жодні зафіксовані відеозаписом обшуку обставини не дають підстав сумніватися в правомірності дій слідчих органів.

В подальшому за висновками експертів встановлено, що надані на дослідження два предмети, які схожі на зброю та які були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання обвинуваченого, є вогнепальною зброєю, а саме за висновком № СЕ-19/108-24/620-БЛ від 23.02.2024 - гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 17,5 мм, що виготовлена саморобним способом по типу дульнозарядних (шомпольних) рушниць з ударно-кременевим замком, яка придатна до проведення пострілів способом роздільного заряджання (сферична куля зі сплаву на основі свинцю діаметром 17,5 мм та димний порох масою 2,40г), питома кінетична енергія стріляних снарядів перевищує граничне значення 0,5 Дж/мм2; за висновком № СЕ-19/108-24/561-БЛ від 26.02.2024 - саморобною вогнепальною стрілецькою зброєю - гладкоствольною дульнозаряною рушницею ударно-кремневої дії, калібру 16,5 мм, виготовленою по типу пищалі, яка придатна до проведення одиночних пострілів окремими твердими снарядами (кулями), способом роздільного зарядження, питома кінетична енергія стріляних снарядів перевищує граничне значення 0,5 Дж/мм2, що свідчить про їх достатню вражаючу здатність.

При цьому, на експертизу вилучені під час обшуку предмети були доставлені упакованими. Після проведення експертизи ці предмети також були упаковані, разом з висновками повернуті до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, і постановою слідчого від 21.03.2024 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, були оглянуті в ході судового розгляду.

Під час огляду вказаних речових доказів в суді обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що ці рушниці є тими предметами, які були вилучені серед інших у нього вдома під час обшуку та за якими проведені експертні дослідження, якими вони визнані вогнепальною зброєю. Інші вилучені предмети, крім цих, йому повернуті.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується протоколом обшуку від 14.12.2023, його відеозаписом, висновками експертів № СЕ-19/108-24/620-БЛ від 23.02.2024, № СЕ-19/108-24/561-БЛ від 26.02.2024, постановою про визнання речових доказів.

Вказані докази суд вважає належними, допустимими та достатніми, підстав сумніватися в їх достовірності у суду немає, відомості, що містяться в наданих доказах, узгоджуються між собою і повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та його винуватість в ньому.

При цьому, суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, такі процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяги з ЄРДР, постанову прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування, рапорт слідчого, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Що стосується доводів сторони захисту про недопустимість протоколу обшуку та похідних від нього висновків експертів, то вказані доводи суд відхиляє, як такі, що суперечать дослідженим та перевіреним у судовому засіданні доказам.

Так, доводи сторони захисту про порушення права на захист ОСОБА_5 через те, що останній не був представлений захисником під час обшуку, тому докази, які отримані під час вказаної слідчої дії внаслідок істотного порушення права на захист обвинуваченого є недопустимими, суд вважає безпідставними з огляду на те, що з відеозапису обшуку, який міститься на флеш-носії, встановлено, що перед початком виконання ухвали слідчого судді ОСОБА_5 слідчим були роз`яснені права та обов`язки, у тому числі право на правову допомогу адвоката. Будь-яких клопотань, зокрема про залучення захисника, ОСОБА_5 ні перед початком обшуку, ні в ході його проведення не заявляв та жодних зауважень і доповнень до протоколу обшуку після його складання не висловлював.

У зв`язку з наведеним, відсутність захисника під час обшуку, за обставин цієї справи, не вказує на порушення права ОСОБА_5 на захист і не свідчить про недопустимість результатів обшуку та відповідно не може вважатися порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Щодо доводів захисника обвинуваченого про недопустимість результатів обшуку через те, що під час обшуку у квартирі ОСОБА_5 було вилучено майно, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З урахуванням наведеного, відсутність в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку дозволу на вилучення предметів схожих зброю, не є перешкодою для тимчасового вилучення такого майна та звернення у подальшому з клопотанням про його арешт, а тому доводи сторони захисту у цій частині безпідставні.

Суд також вважає безпідставними доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про недопустимість усіх доказів через те, що стороною обвинувачення не наведено належного обґрунтування, чому відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України, в порушення вимог ст. 214 КПК України, яка передбачає, що відомості про виявлені кримінальні правопорушення вносяться до ЄРДР негайно, але не пізніше 24 годин, були внесені до реєстру лише 06.03.2024, тоді як обшук житла обвинуваченого, в ході якого виявлено та вилучено предмети, схожі на зброю, було проведено 14.12.2023.

В даному випадку суд враховує, що за приписами ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), розпочати розслідування.

Отже, початок досудового розслідування пов`язується з надходженням або самостійним виявленням слідчим, дізнавачем, прокурором із будь-якого джерела обставин інформації, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Самостійне виявлення кримінального правопорушення з будь-якого джерела слідчим чи прокурором означає, що ці суб`єкти кримінального процесу самі, незалежно від чиїхось заяв і повідомлень, виявляють ознаки кримінального правопорушення, зокрема, під час здійснення досудового розслідування іншого кримінального правопорушення в ході отримання й оцінки відповідних фактичних даних.

Підставою внесення до ЄРДР відповідних відомостей є наявність у них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про існування фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення, про що зазначає Верховний Суд у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Як встановлено судом, обшук житла ОСОБА_5 проводився 14.12.2023 в межах кримінального провадження №0001685 від 10.10.2023, внесеного до ЄРДР за правовою кваліфікацією по ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України. Тобто відомості до ЄРДР вже були внесені.

Внесені до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення давали підстави стороні обвинувачення для його розслідування, а у випадку виявлення іншого злочину та особи, яка його вчиняє, з дотриманням положень ч. 3 ст. 217 КПК України на виділення матеріалів кримінального провадження.

Так, після внесення відомостей до ЄРДР з попередньою кваліфікацією та проведення певних слідчих дій, орган досудового розслідування дійшов до висновку про можливу наявність складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України. У зв`язку з чим 06.03.2024 відповідні відомості були внесені до ЄРДР, а постановою прокурора від 06.03.2024 з матеріалів кримінального провадження №0001685 від 10.10.2023 були виділені матеріали досудового розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у кримінальне провадження №0000374 від 06.03.2024, а тому порушень норм кримінального процесуального закону у цьому випадку суд не вбачає.

Також слід зауважити, що внесення відомостей до ЄРДР пізніше строку, визначеного ст. 214 КПК України (24 години), не є таким порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б тягнуло визнання всіх доказів, отриманих у ході досудового розслідування, недопустимими (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 755/15128/19).

Крім того суд визнає безпідставними доводи сторони захисту про закінчення строку давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України, зокрема, за епізодом придбання вогнепальної зброї з огляду на наступне.

При триваючому злочині особа вчиняє один раз певну дію і впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду злочинів характерним є неспівпадання моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. Завершення триваючого злочину (тобто момент фактичного завершення протиправних дій) може бути зумовлений різними обставинами: як об`єктивними, так і суб`єктивними. Об`єктивні обставини - це такі події, що не залежать від волі винної особи, і до їх числа можна віднести викриття особи у вчиненні злочину. У поняття «час вчинення триваючого злочину» має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого злочину.

Встановлення того, що злочин є триваючим, забезпечує його правильну кваліфікацію, а також обумовлює можливість чи неможливість застосувати до особи амністію, інститут давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також вирішення питання про призначення покарання за сукупністю злочинів чи вироків.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 у невстановлений час та місці, але не пізніше 2010-2011 років придбав дві одиниці вогнепальної зброї, які зберігав за місцем свого мешкання до часу їх виявлення та вилучення 14.12.2023 працівниками СБУ в ході обшуку його квартири.

Згідно усталеної практики, якщо в одній статті (частини статті) Особливої частини КК передбачені різні за своїм змістом діяння (ст. 263 КК України), що має місце в даному кримінальному провадженні, їх вчинення в різний час не утворює повторності злочинів у випадках, коли такі діяння охоплювались єдиним умислом особи. У цих випадках вчинені особою діяння стають елементами одного злочину (в даному випадку незаконне придбання і наступне незаконне зберігання вогнепальної зброї). Отже, злочин, передбачений ч. 1 ст.263 КК України є триваючим.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив триваючий злочин, який вважається закінченим 14.12.2023. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, викладеному Верховним Судом у постанові від 24.09.2020 у справі №467/218/19.

Доводи сторони захисту про те, що виявлені та вилучені у ОСОБА_5 дві одиниці вогнепальної зброї, які йому інкримінуються в цій справі, не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, оскільки є копією старовинної зброї, використовується виключно під час культурних вистав, тому на неї не слід отримувати дозвіл як на вогнепальну зброю, суд визнає безпідставними з огляду на наступне.

Так, при вирішенні питання щодо поширення на вказані предмети дозвільної системи, належності предметів до вогнепальної зброї слід керуватись класифікацією, встановленою Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 662.

Відповідно до п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, до предметів, на які поширюється дозвільна система, належать, зокрема: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна).

Главою 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 662, визначені види зброї, щодо якої здійснюється дозвільна система.

Так, відповідно до п. 8.1 Інструкції, дозвільна система, що здійснюється органами (підрозділами) поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

Відповідно до п. 8.2 Інструкції, вогнепальна зброя - ствольна зброя, яка призначена або може бути легко пристосована для ураження цілей снарядами (крім гумових чи аналогічних за своїми властивостями снарядів несмертельної дії), що одержують спрямований рух у стволі (за допомогою сили тиску газів, які утворюються в результаті згоряння метального заряду) та мають достатню кінетичну енергію для ураження цілі, що перебуває на визначеній відстані. Достатньою для ураження цілі є питома кінетична енергія снаряда, величина якої на відстані одного метра від дульного зрізу зброї повинна бути рівна чи більша за 0,5 Дж/мм-2.

Відповідно до п. 8.3 Інструкції, бойова вогнепальна зброя - вогнепальна зброя, призначена для ураження людини та (або) техніки. До бойової зброї не належить старовинна зброя та її сучасні копії.

Відповідно до п. 8.4 Інструкції, до старовинної вогнепальної зброї належить вогнепальна зброя, виготовлена не пізніше 1899 року і не призначена для стрільби патронами з металевими гільзами центрального бою та кільцевого запалення.

До несучасної зброї належать: копії старовинної вогнепальної зброї; вогнепальна зброя, яка знята з озброєння армії та виробництва і для якої боєприпаси не випускаються серійно; знята з озброєння зброя і зброя, яка наявна в одиничних екземплярах; зброя, що виготовлена спеціально для виставок (експонування) в одиничних екземплярах.

Диспозицією ч.1 ст. 263 КК України передбачено, що кримінальна відповідальність настає за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Як убачається із висновків експертів, досліджених під час судового розгляду, 2 одинці зброї, придбання та зберігання якої інкримінується ОСОБА_5 , належать до вогнепальної зброї, а саме: є гладкоствольною вогнепальною зброєю калібру 17,5 мм, що виготовлена саморобним способом по типу дульнозарядних (шомпольних) рушниць з ударно-кременевим замком, яка придатна до проведення пострілів способом роздільного заряджання (сферична куля зі сплаву на основі свинцю діаметром 17,5 мм та димний порох масою 2,40г); є саморобною вогнепальною стрілецькою зброєю - гладкоствольною дульнозаряною рушницею ударно-кремневої дії, калібру 16,5 мм, виготовленою по типу пищалі, яка придатна для проведення пострілів окремими твердими снарядами (кулями), способом роздільного зарядження. Питома кінетична енергія стріляних снарядів в цій зброї перевищує граничне значення 0,5 Дж/мм2, що свідчить про її достатню вражаючу здатність, отже охоплюється диспозицією ч.1 ст. 263 КК України.

У суду немає сумнівів у достовірності проведених експертиз. Вказані висновки відповідають вимогам ст. 102 КПК України і містять усі необхідні дані, що передбачені даною статтею. Експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі або дачу завідомо неправдивого висновку, що посвідчено їх підписами.Належних та допустимих доказів, які б спростовували ці висновки, судом встановлено не було.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду зазначив, що визнає результати проведених експертиз.

Жодних доказів, що зброя, придбання та зберігання якої інкримінується ОСОБА_5 , належить до копії старовинної вогнепальної зброї стороною захисту не надано.

При цьому, суд вважає нелогічними доводи обвинуваченого та його захисника про те, що на копії старовинної вогнепальної зброї дозвільна система не поширюється, в той час коли за положеннями п.8.4 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 662, копії старовинної вогнепальної зброї належать до несучасної зброї, а відповідно до п.8.1 цієї ж Інструкції, дозвільна система, що здійснюється органами (підрозділами) поліції, поширюється, зокрема, на несучасну вогнепальну зброю.

Не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого і про те, що в його діях відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення у формі умислу, оскільки він не знав, що зброя, придбання та зберігання якої йому інкримінується, належать до вогнепальної зброї, на яку потрібен дозвіл.

В даному випадку суд враховує, що із суб`єктивної сторони вказані дії можуть бути вчинені лише з прямим умислом. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Така версія спростовується тим, що обвинувачений під час судового розгляду не заперечував, що був обізнаний про те, що вказана зброя є вогнепальною та з неї можна робити постріли як холості, так і бойові. Також обвинувачений повідомляв, що мав намір провести охолощення цієї зброї, проте цього не зробив. Отже, повідомив, що усвідомлював факт придбання та зберігання предметів правопорушення, проте не вважав свої дії протиправними.

Неправильне уявлення особи про юридичні властивості вчиненого нею діяння, його правову оцінку та юридичні наслідки є так званою юридичною помилкою (помилкою в праві). Помилка може полягати в тому, що особа вважає вчинене нею діяння таким, що не є кримінальним правопорушенням, в той час як закон його таким визнає (діяння передбачене в КК).

Кримінальним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України визнається передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом злочину. У разі, коли діяння законом визнається кримінальним правопорушенням, а особа помилково вважає його правомірним (помилка в кримінально-правовій забороні), вина і кримінальна відповідальність не виключаються. Це насамперед випливає із поняття та ознак кримінального правопорушення (ст. 11 КК), визначення вини та її форм в статтях 23-25 КК, адже закон не включає в їх зміст таку ознаку, як обов`язкове усвідомлення особою кримінальної протиправності діяння.

Крім того, за приписами ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Статтею 57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, які визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення в порядку, встановленому законом, з чого випливає, що у випадках, коли цей порядок був додержаний, діє презумпція знання закону всіма громадянами. Лише в тих випадках, коли всупереч передбаченому Конституцією України та відповідними законами порядку оприлюднення і вступу закону в силу, він не був не був оприлюднений та особа не мала внаслідок цього реальної можливості ознайомитися із законом, отже, об`єктивно не могла знати про встановлену протиправність діяння, кримінальна відповідальність виключається.

Вимоги ст. 57 Конституції України щодо приписів ст. 263 КК (з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к, провадження № 13-28кс19) в Державі реалізовані належним чином.

Посилання захисника на необхідність в даному випадку застосування ст.4 Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» від 03.03.2022 № 2114-ІХ, а також ст.43-1 КК України, суд вважає безпідставними.

За приписами ст. 4 Закону № 2114-IX у період дії воєнного стану громадяни України можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії РФ та/або інших держав, застосовуючи власну нагородну зброю, спортивну зброю (пістолети, револьвери, гвинтівки, гладкоствольні рушниці), мисливську нарізну, гладкоствольну чи комбіновану зброю та бойові припаси до неї.

Вказаним вище вимогам Закону № 2114-IX діяння обвинуваченого не відповідає, за встановленими судом обставинами саморобна вогнепальна зброя придбана та зберігалася обвинуваченим всупереч встановленому порядку та не відносяться до тих предметів, про які йдеться у ст. 4 Закону № 2114-IX.

З аналізу змісту ст. 43-1 КК України слідує, що вона усуває кримінально-карне діяння за сукупності певних умов: якщо воно вчинене в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту; спрямоване на відсіч та стримування збройної агресії Російської Федерації або агресії іншої країни; спричинило шкоду життю або здоров`ю особи, яка здійснює агресію, або будь-яким іншим правоохоронюваним інтересам, за відсутності ознак катування чи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З огляду на встановлені судом обставини, суд не вбачає підстав вважати, що за цих конкретних обставин дії обвинуваченого були спрямовані саме на відсіч та стримування збройної агресії РФ.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні, згідно яких він свою вину не визнав повністю, суд розцінює як спосіб захисту, обраний обвинуваченим з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК України є тяжким злочином проти громадської безпеки, а також суд враховує особу обвинуваченого, який одружений, працевлаштований, має постійний дохід та місце проживання, є членом Запорізької обласної громадської організації «Історико-Патріотичний клуб військової реконструкції «Воїн», якою характеризується виключно з позивної сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також суд враховує його працездатний вік та стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не встановив.

З урахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до подій, що відбулися, відсутності тяжких наслідків та шкоди внаслідок протиправних дій, відсутності як пом`якшуючих, так і обтяжуючих покарання обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в мінімальних межах строку, передбаченого санкцією ч.1 ст.263 КК України.

Також з урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

Тривалість іспитового строку - в мінімальному розмірі, суд визначає з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого.

Крім того, суд на підставі ч.4 ст.174 КПК України вважає необхідним скасувати арешт на майно, яке було вилучене 14.12.2023 під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Суд вважає, що потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на теперішній час відпала.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта з проведення судової експертизи № СЕ-19/108-24/620-БЛ від 23.02.2024 у розмірі 3029,12 грн. та судової експертизи №СЕ-19/108-24/561-БЛ від 26.02.2024 у розмірі 6058,24 грн. суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався. Клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2023, на майно, яке було вилучено в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 .

Речові докази: гладкоствольну вогнепальну зброю калібру 17,5 мм, що виготовлена саморобним способом по типу дульнозарядних (шомпольних) рушниць з ударно-кременевим замком та гладкоствольну дульнозарядну рушницю ударно-кремневої дії, калібру 16,5 мм, що виготовлена по типу пищалі, що є саморобною вогнепальною стрілецькою зброєю, які зберігаються у камері схову ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити; речі та предмети, які були повернуті ОСОБА_5 згідно з актом від 01.03.2024, залишити за належністю ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта загальну суму 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) гривень 36 копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1