ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1929/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 09.02.2024 року у кримінальному провадженні №0000139 від 11.07.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою про скасування повідомлення про підозру від 09.02.2024 року у кримінальному провадженні №0000139 від 11.07.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що підставою для оскарження є незаконність та необгрунтованість повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вказаному кримінальному провадженні як такого, що не відповідає вимогам ст.ст. 276, 277 КПК України.

Так, 09.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Зі змісту повідомлення про підозру від 09.02.2024 року, вбачається, що ОСОБА_5 був обізнаним про те, що право власності на садовий будинок в АДРЕСА_1 , незаконно зареєстроване на ім`я ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою сприяння приховуванню кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , погодився на отримання вiд ОСОБА_6 у якості подарунку 1/2 вищевказаного будинку.

09.07.2020 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір дарування 1/2 садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 10 846 000,00 грн., який посвідчений нотаріально.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у пособництві, тобто у сприянні приховування кримінального правопорушення, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023).

На його думку, інкриміноване ОСОБА_5 правопорушення неможливо кваліфікувати як сприяння вчиненню злочину або заздалегідь обіцяне приховування, що передбачено ч. 5 ст. 27 КПК України.

Захисник вважає, що слідчим інкримінується новий вид злочинної поведінки, який не передбачений КК України.

З огляду на викладене, вважає повідомлення про підозру незаконним та необґрунтованим, а тому просить слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 09.02.2024 року.

Ухвалою слідчого судді від 07.07.2025 року скаргу призначено до розгляду.

У судовому засіданні захисник підозрюваногоОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу, з підстав викладених у ній, просив її задовольнити та скасувати повідомлення про підозру.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що повідомлення про підозру є законним та обґрунтованим. Крім того, повідомлення про підозру від 09.02.2024 року неодноразово оскаржувалось захисником з аналогічних підстав, разом з тим, скасоване не було.

Заслухавши захисника та прокурора, дослідивши скаргу на повідомлення про підозру та матеріали, додані до скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2024 за № 0001185, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

09.02.2024 року слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023) (а.с. 14-20).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру від 09.02.2024 року, ОСОБА_5 підозрюється у пособництві, тобто сприянні у приховуванні кримінального правопорушення, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Главою 26 КПК України, визначено порядок повідомлення особі про підозру.

Відповідно ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 КПК України.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 КПК України.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно пункту третього частини третьої наведеної вище норми закону, підозрюваний, обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмежень їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Cтандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідно особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватись тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може встановлюватись in abstracto або ґрунтуватись на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватись конкретними доказами в кримінальному провадженні. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

При цьому, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

Як вбачається з тексту оскаржуваної підозри, в ній, відповідно до вимог ст. 277 КПК України, належним чином викладено зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи скарги захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру фактично зводяться до аналізу висунутої підозри, в тому числі, неконкретності та суперечності її формулювання, незгоди із правовою кваліфікацією діянь, що інкримінуються підозрюваному, яку сторона захисту вважає невірною, невідповідності встановлених органом досудового розслідування обставин, викладених у клопотанні та підозрі, правовій кваліфікації дій ОСОБА_5 , а також до тверджень про відсутність вагомих доказів, якими підтверджується скоєння його підзахисним кримінального правопорушення, що передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023).

Слідчий суддя відхиляє ці доводи та вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, адже відповідно до вимог ст. 368 КПК України питання щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильності правової кваліфікації його дій тощо, вирішується судом лише після дослідження всіх наданих сторонами обвинувачення та захисту доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. При цьому, оцінку наданим доказам стосовно їх належності та допустимості суд також має надати в нарадчій кімнаті.

Тобто, органом досудового розслідування належним чином дотримано вимоги, які ставляться КПК України щодо змісту письмового повідомлення про підозру.

Враховуючи вищевикладене, повідомлення про підозру від 09.02.2024 року, відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 42, 276-278, 303-306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 09.02.2024 року - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 21.07.2025 року о 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1