Справа № 353/567/25
Провадження № 1-кс/353/84/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тлумач заяву про самовідвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000068, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 заявила самовідвід у кримінальному провадженні № 0000068, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, мотивуючи його тим, що вона, протягом тривалого часу постійно проживає в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 в одному під`їзді з потерпілими у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , особисто з ними знайома, як з сусідами, в них склались добросусідські відносини, тому її побутове спілкування з потерпілими може викликати сумніви в її необ`єктивності чи упередженості під час розгляду цієї справи.

В судове засідання суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що заяву про самовідвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 підтримує, просив її задовольнити та судове засідання провести у його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_7 та захисник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Потерпілі: ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

В силу вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Ознайомившись з доводами заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 та дослідивши матеріали додані до заяви про самовідвід, суд вважає, що заява про самовідвід судді не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 року кримінальне провадження № 0000068, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, передано на розгляд судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 .

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

Судді мають неухильно дотримуватися засад кримінального провадження, закріплених ст. 7 КПК України, маючи на увазі, що їх порушення дає об`єктивні підстави для сумніву у неупередженості та безсторонності суду.

Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обґрунтовуючи заяву про самовідвід, суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме на інші обставини, які викликають сумнів у її неупередженості. Зокрема, такими обставинами суддя зазначає, що вона протягом тривалого часу постійно проживає в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 в одному під`їзді з потерпілими у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , особисто з ними знайома, як з сусідами, в них склались добросусідські відносини, тому її побутове спілкування з потерпілими може викликати сумніви в її необ`єктивності чи упередженості під час розгляду цієї справи. При цьому в заяві про самовідвід суддя ОСОБА_3 не зазначає, що перебуває в тісних товариських стосунках з потерпілими, та те, що відносини з ними можуть вплинути на прийняття нею законного та обгрунтованого рішення. Тому, на думку суду, такі обставини не свідчать про упередженість судді та відповідно не можуть слугувати підставою для відводу судді.

Інших обставин, які б виключали участь судді в розгляді даного кримінального провадження суддею ОСОБА_3 наведено не було.

В справі «Гаусшильдт проти Данії» ЄСПЛ зазначав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу (самовідводу) в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Крім того, беручи до уваги те, що особиста безсторонність суду презюмується, а доказів протилежного у суду немає, відсутні підстави вважати про наявність у судді суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу або про наявність у нього певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді. Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. За суб`єктивним критерієм, для того, щоб з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви в неупередженості судді під час вирішення справи.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що суддя ОСОБА_3 в поданій заяві про самовідвід не зазначає про те, що у неї наявна або може виникнути зацікавленість в розгляді даної справи. Сама ж заява мотивована необхідністю запобігання виникненню питань щодо її упередженості, які можуть виникнути в інших осіб, що, з урахуванням вищевикладеного, не може слугувати підставою для задоволення заяви про самовідвід судді.

Так Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N255, с.12, п.27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с.794, п.38).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п.43).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

В свою чергу учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, жодних пояснень та заяв з приводу наявності обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, суду не надали.

Підсумовуючи вказане, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді (самовідвід) є процесуальним обов`язком особи, яка її подала, та повинна добросовісно реалізовувати надане їй право.

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, під час здійснення розгляду вказаної справи, які б слугували підставою для задоволення заяви про самовідвід і які унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у ній.

Зважаючи на викладене, суд при розгляді заяви судді про самовідвід не знайшов факту підтвердження наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, а відтак відсутні правові підстави для задоволення заяви про самовідвід, а тому в задоволенні заяви про самовідвід судді слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 8, 22, 75, 80-82, 107, 369-372, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви про самовідвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000068, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Копію ухвали направити заявниці та особам, які беруть участь у кримінальному провадженні негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_10