Номер провадження: 11-сс/813/797/25
Справа № 522/4882/25 1-кс/522/1790/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 09.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_7 від 09.03.2025 не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 не погодилась із оскаржуваною ухвалою з огляду на те, що посилання слідчого судді на відсутність в поданій нею заяві даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення є некоректними, натомість, злочин не був завершений, а тільки запланований та неодноразово підготовлений, всі обставини готування злочину викладені нею в заяві від 09.03.2025 та додатках до неї, зокрема, неможливість задоволення її заяви про проведення її судово-медичної експертизи у зв`язку із тим, що комісійна судово-медична експертиза призначена постановою від 11.06.2024 з приводу її смерті, що перешкоджає встановленню обставин проведення їй оперативного втручання студентами без її дозволу.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчі органи внести до ЄРДР відомості по ст.ст. 13, 14 КК України (організація злочину та незавершений злочин).

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу заявника прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 зауважила на наступних обставинах:

- скарга потерпілої ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 09.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення не підлягає задоволенню, оскільки викладені у ній доводи не вказують на обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, зі скарги не зрозуміло, дані про який злочин потерпіла просить внести до ЄРДР;

- задля встановлення обставин надання медичної допомоги ОСОБА_7 та з`ясування питань належності виконання медичними працівниками філії ОНМедУ «БМЦ» своїх професійних обов`язків у к/п №0000133, розпочатому за зверненням ОСОБА_7 стосовно неналежного виконання професійних обов`язків медичним працівником, було призначено комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи» МОЗ України.

З урахуванням викладеного, прокурор ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_7 , яка вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала свої заперечення, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз вищевикладеного судового рішення дає підстави дійти висновку про те, що воно вимогам зазначеної вище норми кримінального процесуального закону відповідає з огляду на наступні обставини.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України заявником ОСОБА_7 до суду 1-ої інстанції 12.03.2025 (а.с. 1-3) вбачається, що остання оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 09.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 13, ст. 14 КК України.

При цьому, до поданої скарги заявником ОСОБА_7 було долучено копію її заяви від 09.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень (а.с. 4-6).

В своїй заяві ОСОБА_7 зазначила, що при ознайомленні з матеріалами к/п №0000133 вона виявила, що в матеріалах справи знаходиться постанова прокурора ОСОБА_6 від 11.06.2024 про призначення судово-медичної експертизи за фактом її смерті, що може свідчити про те, що правоохоронними органами разом із судинним хірургом ОСОБА_9 здійснюється планування її викрадення та організації її смерті з метою приховування вчиненого стосовно неї злочину, пов`язаного із проведення оперативного втручання, на яке вона не надавала згоди.

На переконання заявника, в діях зазначених осіб наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 12, 14 КК України готування злочину.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Апеляційний суд, погоджуючись із висновком слідчого судді, наголошує на тому, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_7 від 09.03.2025 не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, не містить жодних даних, які б свідчили про вчинення будь-якого кримінального правопорушення стосовно заявника з боку правоохоронних органів.

Так, у своїй заяві ОСОБА_7 стверджує про те, що правоохоронними органами разом із судинним хірургом ОСОБА_9 здійснюється планування її викрадення та організації її смерті з метою приховування вчиненого стосовно неї злочину, пов`язаного із проведення оперативного втручання, на яке вона не надавала згоди, при цьому, свої доводи заявник обґрунтовує тим, що в матеріалах к/п №0000133 знаходиться постанова прокурора ОСОБА_6 від 11.06.2024 про призначення судово-медичної експертизи за фактом її смерті.

Проаналізувавши матеріали провадження, колегія суддів зауважує на безпідставності таких доводів заявника з огляду на наступні обставини.

Так, посадовими особами ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. на теперішній час здійснюється досудове розслідування к/п №0000133 від 02.03.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України за заявою ОСОБА_7 стосовно вжиття заходів правового характеру до медичних працівників філії ОНМедУ університетської клініки «Багатопрофільний медичний центр», якими було допущено неналежне виконання своїх професійних обов`язків під час проведення лазерної операції коагуляції вен обох кінцівок.

Відповідно до копій матеріалів, наданих прокурором в судовому засіданні апеляційного суду, в межах зазначеного кримінального провадження прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 11.06.2024 було винесено постанову про призначення комісійної судово-медичної експертизи з метою встановлення обставин надання медичної допомоги ОСОБА_7 та з`ясування питань належності виконання професійних обов`язків медичними працівниками філії ОНМедУ «БМЦ», проведення якої було доручено експертам експертної установи ООБСМЕ.

В подальшому, 18.07.2024 на адресу Приморської окружної прокуратури надійшло клопотання директора КУ «ООБСМЕ» ОСОБА_10 , в якому вочевидь експерт допустив описку та зазначив про те, що на адресу установи надійшла постанова прокурора від 11.06.2024 про призначення комісійної судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_7 .

Зазначені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, послугували підставою для звернення ОСОБА_7 до правоохоронних органів із відповідною заявою, в якій остання посилається на здійснення планування правоохоронними органами її смерті.

Разом із тим, допущена експертом вищевказана помилка не може слугувати достатньою підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, оскільки вочевидь була наслідком допущення звичайної описки.

Натомість, згодом 31.07.2024, прокурором ОСОБА_6 було винесено іншу постанову про призначення комісійної судово-медичної експертизи з метою встановлення обставин надання медичної допомоги ОСОБА_7 та з`ясування питань належності виконання професійних обов`язків медичними працівниками філії ОНМедУ «БМЦ», проведення якої вже було доручено експертам ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи» МОЗ України, у зв`язку із неможливістю забезпечити проведення експертизи КУ «ООБСМЕ».

За встановлених обставин, апеляційний суд констатує, що наразі здійснюється досудове розслідування к/п №0000133 за повідомленими ОСОБА_7 обставинами стосовно неналежного надання їй медичної допомоги, натомість, підозри заявника стосовно готування співробітниками правоохоронних органів вчинення її вбивства є особистими припущенням ОСОБА_7 , які є наслідком помилкового сприйняття останньою прийнятих у кримінальному провадженні процесуальних рішень та вчинених процесуальних дій.

Водночас, в своїй заяві ОСОБА_7 посилається на необхідність внесення до ЄРДР відомостей за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 12, 14 КК України, які містяться в Загальній частині КК України та передбачають визначення понять класифікації кримінальних правопорушень та готування до кримінального правопорушення, тобто заявник не конкретизує, які саме кримінальні правопорушення готуються до вчинення стосовно неї.

З урахуванням викладеного, колегія суддів, погоджуючись із висновком слідчого судді, доходить переконання про те, що в поданій ОСОБА_7 заяві не наведено переконливих обставин, які б свідчили про вчинення стосовно неї будь-якого злочину з боку посадових осіб, які здійснюють досудове розслідування зазначеного вище к/п №0000133, внаслідок чого підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 309, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури стосовне невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 09.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4