Справа №: 486/933/25 Провадження № 1-кс/486/205/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївської області,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

26.05.2025 року від слідчого судді ОСОБА_3 надійшла заява про самовідвід.

Заява мотивована тим, що скаржником є ОСОБА_4 , з яким у судді існують неприязні відносини. До заяви додано копію скарги ОСОБА_4 до Вищої ради правосуддя відносно судді ОСОБА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 року заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 передана на розгляд судді ОСОБА_1 та ухвалою від 27.05.2025 року призначена до розгляду в судовому засіданні на 04.06.2025 року.

В судове засідання головуючий суддя ОСОБА_3 не з`явився, 02.06.2025 року надав заяву, в якій просив розглядати заяву про самовідвід без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, 02.06.2025 року надіслав суду заяву про розгляд заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід без його участі у зв`язку з виїздом за межі області. У заяві зазначив, що дійсно перебуває у неприязних стосунках із суддею ОСОБА_3 та подав скаргу до ВРП, тому підтримує його заяву про самовідвід від розгляду скарги.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Неявка в судове засідання осіб, що були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід судді, не перешкоджає розгляду такої без їх участі, що не суперечить вимогам ст. 81 КПК України.

Дослідивши доводи, викладені в заяві про самовідвід та заяві скаржника, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід, означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді, слідчого від участі у кримінальному провадженні.

За правилами ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Завданням суду, відповідно до ст. 2 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною першою та другою ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України", від 28.10.98 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ч. 1 ст. 6) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В п. п. 66, 67 рішення ЄС "Мироненко і Мартенко проти України" від 10.03.2010 року зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.93, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З огляду на об`єктивний критерій безсторонності суду, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу, в рішенні у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.84 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "навіть видимість може бути важливою", "правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться", тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

У разі, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Як зазначено вище та підтверджено матеріалами справи, скаржник ОСОБА_4 дійсно звернувся зі скаргою на дії судді ОСОБА_3 до ВРП та між ними існують неприязні стосунки.

З огляду на існування обставин, які можуть викликати сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді скарги, з метою уникнення чи запобігання у подальшому негативного ставлення до судді, виключення будь-якого сумніву в учасників судового провадження та стороннього спостерігача стосовно безсторонності судді та недопущення наявності сумнівів з приводу його об`єктивності і неупередженості при розгляді даного кримінального провадження, в тому числі недопустимості думки про заінтересованість судді (складу суду) в досягненні певного результату розгляду, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом та для гарантії винесення об`єктивного рішення в межах кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 35, 75, 80, 81, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву слідчого судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївської області - задовольнити.

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївської області передати до канцелярії Південноукраїнського міського суду Миколаївської області для визначення іншого слідчого судді у порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1