Справа №278/4229/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000441, внесеного 01.07.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Одеського району Омської області, рф, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працює, не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 30 червня 2024 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, перебував у приміщенні № 12 відділення наркологічного диспансеру КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, що за адресою: Житомирський район, с. Зарічани, Бердичівське шосе,3, де потерпілий ОСОБА_6 попросив його придбати продукти харчування за грошові кошти, які перебували на банківській карті останнього. Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з раптово виниклим умислом на заволодіння офіційним документом банківською картою ОСОБА_6 шляхом шахрайства, усвідомлюючи, що продукти харчування він купувати не буде та банківську карту потерпілому не поверне, погодився на пропозицію потерпілого ОСОБА_6 і останній передав обинуваченому ОСОБА_3 банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та повідомив пін-код, тим самим обвинувачений ОСОБА_3 незаконно, шляхом шахрайства заволодів банківською карткою потерпілого ОСОБА_6 .

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, дійчи із корисливим мотивом в умовах воєнного стану, 30.06.2024 р. о 06:34 годин, використовуючи банкомат за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука,9 та 30.06.2024 р. о 08:09 годин, використовуючи банкомат за адресою: м. Житомир, проспект Миру,15, знаючи пін-код від карти АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , таємно викрав з даної карти грошові кошти на загальну суму 10000 грн., спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 шкоду на зазначену суму.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

31 липня 2024 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, його правової кваліфікації і щодо призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, тривалість якого визначить суд, з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

До угоди додано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 , який не заперечував щодо укладання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором, та щодо призначення покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України; претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має, з цивільним позовом у даному кримінальному провадженні звертатися наміру не має.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даних кримінальних правопорушень у відповідності до тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті і в угоді про визнання винуватості та підтвердив суду, що не помиляється щодо суті і характеру укладеної угоди, щодо визначеного сторонами виду та міри покарання, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; угоду укладено ним добровільно, укладення угоди не є наслідком насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між її підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Таким чином, судом в судовому засіданні на виконання вимог ст. 474 КПК України з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладання і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався, що укладання угоди є добровільним. При затвердження угоди будуть виконані умови, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виконавши вимоги ст.ст.342-348 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням обвинувального вироку і з призначенням обвинуваченому узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

Закон передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості за такими обвинуваченнями. Згода від потерпілого на укладання угоди про визнання винуватості сторонами отримана.

Угода укладена у відповідності з положеннями ст.ст. 468,469,470,472 КПК України і при її укладанні вимоги закону дотримані.

Обумовлене угодою покарання відповідає ступеню тяжкості і характеру вчиненого, особі обвинуваченого; обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку; обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України судом не встановлено.

Остаточне покарання слід призначити за сукупністю покарань на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання згідно з умовами угоди про визнання винуватості із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, а саме: DVD-R диск з написом VERBATIUM 175-ВБ від 11.07.2024 р. Приват банк, визнаний речовим доказом постановою слідчого від 25.07.2024 р. слід збергігати в матеріалах кримінального провадження; банківську картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , визнану речовим доказом постановою слідчого від 15.07.2024 р. слід повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Арешт на банківську карту № НОМЕР_1 АТ «Приватбанк», накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2024 р. № 295/10840/24, слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 70, ст.ст.75, 76, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, керуючись ст.100, ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374 , 474,475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 липня 2024 року укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 у зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити узгоджене з прокурором покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти )років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України- шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

- DVD-R диск з написом VERBATIUM 175-ВБ від 11.07.2024 р. Приват банк, визнаний речовим доказом постановою слідчого від 25.07.2024 р. - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- банківську картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , визнану речовим доказом постановою слідчого від 15.07.2024 р. - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Арешт на банківську карту № НОМЕР_1 АТ «Приватбанк», накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2024 р. № 295/10840/24 скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав , передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Обвинувачений та прокурор мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1