Справа № 735/49/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/322/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а ті доводи, що наводить ОСОБА_8 у своїй заяві, не є нововиявленими обставинами у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України. Всі доводи вже були предметом судового дослідження, не знайшли свого підтвердження і по ним прийняті судові рішення.

Не погодившись з рішенням суду засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на обставини, які раніше не були відомі суду, та не допитав свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , медичну сестру ОСОБА_13 та інших 50-60 осіб, які б могли дати свідчення, що суттєво вплинули б на хід судової справи. Також зазначає, що було порушено його право на захист, так як захисника він бачив тільки в суді і не спілкувався з ним. Вважає, що слідча, яка вела справу зловживала службовими обов`язками і сфабрикувала її.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. При цьому зазначена норма закону містить вичерпний перелік таких обставин, зокрема:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з вимогами ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються, зокрема, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 125, п. 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі.

Вироком Чернігівського апеляційного суду року від 18 липня 2023 року вирок Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року скасований в частині призначеного покарання. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 29 листопада 2023 року касаційні скарги ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_14 залишені без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 18 липня 2023 року, без змін.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше неодноразово звертався до Менського районного суду з аналогічними заявами про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами: заяви від 21 лютого 2024 року, 26 серпня 2024 року.

Ухвалами Менського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2024 року та 06 листопада 2024 року заяви були повернуті, як такі, що неоформлені згідно з вимогами КПК України.

Ухвала Менського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2024 року була оскаржена засудженим ОСОБА_8 в апеляційному порядку.

За результатами апеляційного розгляду 10 липня 2024 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2024 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку суду

залишено без змін, так як заява не містила жодної обставини, яка б могла бути визнана нововиявленою у розумінні положень КПК України.

16 січня 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_8 (датована 30 грудня 2024 року) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вироку Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року.

Проте, обставини, на які він посилається як на підстави скасування вироку суду за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні вимог ч.2 ст.459 КПК України, та зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди із прийнятим судовим рішенням.

В своїй апеляційній скарзі засуджений не зазначив конкретні обставини, які б могли повідомити свідки, а також чому саме ці обставини є нововиявленими, та як вони можуть вплинути на вирок.

Всі обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення були досліджені у сукупності з іншими доказами та їм неодноразово надана належна правова оцінка при постановленні вироку Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року, перевірці під час апеляційного та касаційного перегляду даного кримінального провадження.

Отже, доводи засудженого стосуються незгоди з фактичними обставинами кримінального провадження та незгоди з оцінкою доказів, і як наслідок, неправильності висновків суду, що вже було предметом перегляду суду апеляційної та касаційної інстанцій, та з огляду на вимоги ст. 459 КПК України не є нововиявленими обставинами для перегляду рішення суду.

Посилання апелянта на те, що місцевий суд неправомірно відмовив йому у відкритті провадження за заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, є безпідставними.

Як слідує зі змісту ч.2 ст.464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам цієї статті і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є взагалі підстави для відкриття провадження та подальшого судового розгляду. Норми процесуального закону надають судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, посилаючись на постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.02.2020 року по справі №522/14170/17 в якій викладений висновок щодо застосування норм права, де зазначено, що положення ч.2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя… вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у відкритті.

Наведені засудженим у заяві підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами, що зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом, суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яка передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

Разом з тим, обставин, вичерпний перелік яких викладено у ч.2 ст.459 КПК України, що могли вплинути на судове рішення, та які існували, але не були відомі суду першої інстанції та особі, яка звертається, на час винесення вироку, засудженим не наведено, з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Крім того, ОСОБА_8 раніше вже звертався із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами даного вироку судом першої інстанції, та у зв`язку з незгодою з прийнятим рішенням до апеляційного суду, який також залишив його скаргу без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2024 року без змін, так як заява не містила жодної обставини, яка б могла бути визнана нововиявленою у розумінні положень КПК України, а тому доводи викладені у заяві засудженого вже були предметом судового дослідження і не знайшли свого підтвердження, в наслідок чого судами були прийняті відповідні рішення.

У рішенні у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якою є право доступу до суду (рішення у справі Gоldеr v. The United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія А №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, в якій наведені підстави для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами та відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не тотожний апеляційному чи касаційному оскарженню судових рішень, ОСОБА_8 домагається перегляду прийнятого судового рішення виключно заради відстоювання своєї точки зору щодо надання нової оцінки вже існуючим та перевіреним у судовому засіданні доказам, чого колегія суддів не вправі повторно перевіряти.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив засудженому ОСОБА_8 у відкритті провадження за його заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги засудженого не дають підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2025 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Менського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4