Справа № 362/953/25
Провадження № 1-кп/362/401/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Васильків Київської області клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001736, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження, яке ухвалою суду від 04.04.2025 призначено до судового розгляду.

За обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, а саме у тому, що він 19 листопада 2024 року, близько 06 години 45 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням Київ-Одеса у Фастівському районі Київської області, в напрямку міста Одеса, на 35 км+2 м, у порушення вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, невчасно відреагував на її зміну та, виконуючи маневр розвороту ліворуч в напрямку міста Києва, проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не впорався з керуванням вказаного автомобіля та виїхав на зустрічну смугу руху відносно свого напрямку руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки "Audi 80", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в лівій смузі для руху в напрямку міста Київ.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла лівої лопатки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху згідно з обвинувальним актом перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а тому дії обвинуваченого кваліфіковано за частиною першою статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття даного кримінального провадження. Своє клопотання обґрунтував тим, що обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, передбачений частиною першою статті 286 КК України, вину у вчиненні якого визнав в ході досудового розслідування, в скоєному щиро розкаявся, з потерпілим примирився та відшкодував завдану шкоду. До клопотання додав письмову розписку потерпілого ОСОБА_4 , якою останній підтвердив, що обвинувачений відшкодував йому матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, претензій до нього він не має та не заперечує щодо закриття даного кримінального провадження у зв`язку з його примиренням з обвинуваченим.

За правилами частини четвертої статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити. Також з посиланням на практику Верховного Суду зауважив, що в розумінні статті 46 КК України обвинувачений вважається таким, що вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, оскільки не має непогашеної чи незнятої судимості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання, заявлене захисником, погодився із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим, просив клопотання захисника задовольнити.

У судовому засіданні обвинуваченому було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не належить до числа реабілітуючих, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, проти звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави він не заперечує, та надав згоду на закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив суду про те, що він не заперечує проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, запевнив суд, що з обвинуваченим він примирився добровільно, жодних претензій до нього не має, завдана матеріальна шкода обвинуваченим відшкодована повністю.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, не вбачав перешкод у його задоволенні, оскільки наявні всі підстави, передбачені статтею 46 КК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, в силу статті 89 КК України вважається раніше не судимим, примирився з потерпілим та відшкодував останньому завдану шкоду. Просив долучити до матеріалів справи документи, що характеризують особу обвинуваченого, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши наявність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, дійшов такого.

Частиною першою статті 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами статті 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286 КК України, відповідно до статей 12, 25 КК України є нетяжким злочином з необережною формою вини, не належить до числа корупційних чи пов`язаних з корупцією кримінальних правопорушень згідно з приміткою до статті 45 КК України.

Виходячи зі змісту пред`явленого обвинувачення, а також відомостей, зазначених прокурором в судовому засіданні, ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд також бере до уваги усталену правову позицію Верховного Суду щодо можливості застосування положень статті 46 КК України до особи, судимість якої погашена, а саме:

під вчиненням злочину вперше у статті 46 КК України розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом (постанови Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 455/1490/17, від 20.05.2021 у справі № 761/12266/19);

судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), і встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження і призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі під час надання характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості (постанови Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 206/1127/21, від 12.03.2025 у справі № 595/1754/23).

Ураховуючи відомості довідки від 23.12.2024 № 144-20122024/32024 щодо судимості ОСОБА_5 , з огляду на зазначену правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що обвинувачений в розумінні статті 46 КК України є особою, яка вчинила необережний нетяжкий злочин уперше.

На підставі усних пояснень обвинуваченого та потерпілого, а також письмової розписки потерпілого, доданої до клопотання захисника, судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий досягли примирення між собою, заподіяна потерпілому шкода повністю відшкодована обвинуваченим, претензій до обвинуваченого потерпілий не має та бажає, щоб суд звільнив його від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.

З огляду на зазначене та ураховуючи наявність у кримінальному провадженні підстав, передбачених статтею 46 КК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим.

Пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною третьою статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин кримінальне провадження підлягає закриттю.

При вирішенні питання процесуальних витрат відповідно до положень статті 124 КПК України суд враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км17), де зазначено, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, покладаються на особу, яка обвинувачується у вчинені злочину.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 12, 25, 44, 46, 88-90 КК України, статтями 100, 124, 126, 284-286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання захисника задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 КК України, на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим.

3. Закрити кримінальне провадження № 0001736, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

4. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 19897 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім) гривень 50 копійок.

5. Речові докази у кримінальному провадженні:

- транспортний засіб - автомобіль марки "Chevrolet Lacetti", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який постановою слідчого від 19.11.2024 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та який передано на зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 , - після набрання ухвалою законної сили залишити в розпорядженні ОСОБА_5 ;

- транспортний засіб - автомобіль марки "Audi 80", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який постановою слідчого від 19.11.2024 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - після набрання ухвалою законної сили залишити в розпорядженні ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1