печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисників-адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотаннястаршого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000586 від 13.06.2025 підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2025 старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000586 від 13.06.2025 підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000586 від 13.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 обіймаючи посаду начальника Черкаського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», будучи службовою особою є працівником правоохоронного органу.

Згідно вимог статей 8, 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» службові та посадові особи ДП «Ліси України» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на них поширюється дія даного Закону та вони є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22. Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам ДП «Ліси України» забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам ДП «Ліси України» забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 804 від 26.10.2022 засновано ДП «Ліси України», яке належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та діє на підставі Статуту.

Відповідно п. 1.3 Статуту ДП «Ліси України», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 120 від 13.05.2024 Підприємство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та зазначеним Статутом. Також, відповідно до п. 4.1. цього ж Статуту, ДП «ліси України» є юридичною особою публічного права, заснованою на державній власності, функції з управління якою виконує Державне агентство лісових ресурсів України

Водночас, ОСОБА_6 незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, займаючи посаду начальника Черкаського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», тобто являючись службовою особою і відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і висловив вимогу надати неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням службового становища, а також одержав неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вчинення інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням службового становища, за наступних обставин.

У період з 4.04.2025 по 14.05.2025 (на даний час точної дати та часу досудовим розслідування не встановлено) у ОСОБА_6 спільно з іншими невстановленимим досудовим розслідуванням особами виник злочинний умисел на особисте збагачення шляхом незаконного використання свого службового становища та керівної посади з метою одержання від підлеглих працівників (лісничих Черкаського надлісництва) неправомірної вигоди на постійній основі за не створення штучних перешкод перебування їх на займаних посадах.

Згідно розробленого ОСОБА_6 спільно з невстановленими досудовим розслідуваннями особами плану, кожен із лісничих Черкаського надлісництва повинен щомісячно надавати неправомірну вигоду у сумі згідно тарифу, який становить 8 відсотків від фактично заготовленої лісництвом деревини помноженої на 1000 на користь ОСОБА_6 , який в свою чергу розподілятиме її між іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами.

Приблизно 13-14 травня 2025 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_6 починаючи втілювати свій злочинний задум згідно вже розробленого плану, проводячи нараду на території Черкаського надлісництва за адресою: Черкаська обл. Черкаський р-н, с. Геронимівка, вул. Лісництво, 11, за участі лісничого Тясминського лісництва Черкаського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» ОСОБА_9 та інших лісничих Черкаського надлісництва, висловив їм прохання про необхідність надання щомісячно на його користь та користь інших, невстановлених досудовим розслідуванням осіб, неправомірної вигоди, розмір якої він вкаже на наступній нараді.

Надалі, 23.05.2025 близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на території Черкаського надлісництва за зазначеною вище адресою, діючи умисно, у продовження висловленої ним неправомірної вимоги, в ході проведення наради за участі ОСОБА_9 та інших лісничих Черкаського надлісництва вказав, що розмір щомісячної неправомірної вигоди становитиме 8 відсотків від фактично заготовленої лісництвом деревини, помноженої на 1000 гривень. Суму неправомірної вигоди необхідно кожному лісничому обраховувати самостійно та надавати на користь ОСОБА_6 до 15 числа наступного місяця.

Також, на цій же нараді, ОСОБА_6 повідомив, що сплата неправомірної вигоди є обов`язковою, а у разі відмови ним спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами буде ініційовано ряд перевірок лісництва за результатами яких такого лісничого буде звільнено із займаної посади.

Так, 01.06.2025, близько полудня, ОСОБА_6 в ході зустрічі із

ОСОБА_9 на території Черкаського надлісництва повідомив останньому про зменшення відсотку для обрахування суми неправомірної вигоди із 8 на 5, а також про те, що кошти необхідно передавати на користь ОСОБА_6 через заступника начальника Черкаського надлісництва ОСОБА_10 .

В подальшому, 08.07.2025 об 9 годині 56 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись на території контори Черкаського надлісництва, діючи умисно, згідно розробленого злочинного плану, переслідуючи корисливий мотив, в ході розмови із ОСОБА_9 вказав, що у червні місці 2025 року Тясминським лісництвом заготовлено всього 293 куб. м., у зв`язку з чим висловив вимогу про надання за вказаний місяць на користь ОСОБА_6 неправомірної вигоди в сумі 10 000 гривень, яку необхідно передати у строк до 11.07.2025.

На виконання вищевказаної вимоги, 25.07.2025 об 10 годині 25 хвилин, ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_6 , який діючи умисно, небажаючі бути викритим, провів його в один із гаражів на території Черкаського надлісництва за адресою: Черкаська обл. Черкаський р-н, с. Геронимівка, вул. Лісництво, 11, де поцікавився у ОСОБА_9 з приводу озвученої раніше неправомірної вигоди за червень місяць 2025 року. У зв`язку з цим, ОСОБА_9 діючи на виконання вимоги ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_6 одержав неправомірну вигоду за червень місяць 2025 року в розмірі 10 000 гривень за нестворення ОСОБА_9 штучних перешкод роботи на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади.

Крім того, 11.08.2025 о 10 годині 04 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у коридорі будівлі Черкаського надлісництва філії Центральний лісовий офіс ДП «Ліси України» за адресою: Черкаська обл. Черкаський р-н, с. Геронимівка, вул. Лісництво, 11, на продовження раніше розробленого кримінально-протиправного наміру, діючи з корисливим мотивом в ході розмови дізнався у ОСОБА_9 розмір заготовленої у липні місяці Тясминським лісництвом деревини, який становив 1200 куб. м., після чого висловив ОСОБА_9 вимогу про надання йому неправомірної вигоди в сумі 60 000 гривень, обраховану з розрахунку п`яти відсотків від об`єму заготовленої у липні місяці Тясминським лісництвом деревини помноженого на 1000.

Надалі, 14.08.2025, об 10 годині 00 хвилин, в ході зустрічі на подвір`ї Черкаського надлісництва, ОСОБА_9 на виконання вказаної раніше вимоги передав, а ОСОБА_6 , діючи умисно, із корисливим мотивом, згідного свого задуму одержав частину від озвученої ним неправомірної вигоди в розмірі 60 000 грн., а саме грошові кошти в сумі 30 000 гривень, за липень місяць 2025 року, за нестворення ОСОБА_9 штучних перешкод в роботі на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади.

Таким чином, ОСОБА_6 обіймаючи посаду начальника Черкаського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», будучи службовою особою правоохоронного органу, керуючись корисливим мотивом з метою особистого збагачення, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особами, використовуючи службове становище, висловив вимогу до підлеглого ОСОБА_9 надати неправомірну вигоду в розмірі 70 000 гривень за червень та липень місяць 2025 року для себе та третіх осіб за нестворення ОСОБА_6 та третіми особами штучних перешкод в роботі ОСОБА_9 на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади, а також одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 70 000 гривень за червень та липень місяць 2025 року для себе та третіх осіб за нестворення ОСОБА_6 та третіми особами штучних перешкод в роботі ОСОБА_9 на посаді лісничого Тясминського лісництва та не звільнення його із займаної посади.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у проханні службовою особою надати неправомірну вигоду для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням службового становища та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, що вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

18.08.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується громадянину України ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії тяжкого злочину, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Вищевикладене свідчить також про те, що він, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу та або переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також він, усвідомлюючи можливість призначення такого виду додаткового покарання як конфіскація майна у разі визнання його винуватим, вживатиме заходів до відчуження/переховування належного йому майна на користь інших осіб.

Про даний ризик також свідчить наявність достатніх майнових ресурсів - нерухомого майна: приватного будинку та грошових активів в сумі 13000 доларів США та 440 000 гривень, згідно поданої ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що додатково надасть йому можливість упродовж невизначеного періоду часу змінювати місце свого проживання та/або перебування і переховуватися від органу досудового розслідування.

Вищевказані обставини, а також той факт, що підозрюваний має паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 від 12.06.2018, і дає підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховування від органів досудового розслідування та суду, в тому числі на території іншої країни з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На теперішній час у кримінальному провадженні не проведено увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, а відтак наявний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може знищити, приховати або спотворити речі та документи, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у групі з іншими особами, яким на даний час ще не повідомлено про підозру, ОСОБА_6 перебуваючи на волі зможе надати інформацію та сприяти приховуванню доказів причетності його спільників до кримінального правопорушення.

Крім того, проведеним на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний під час вчинення кримінального правопорушення, з метою узгодження дій з реалізації злочинного плану, активно вживав заходів конспірації та приховування своєї діяльності.

Зокрема, він використовував мобільні термінали, інші електронні засоби, які за своїм функціоналом дозволяють спілкуватись шляхом направлення зображень і текстових повідомлень. Вказані засоби зв`язку, як знаряддя злочину, містять докази протиправної діяльності підозрюваного та інших його співучасників, а тому, усвідомлюючи важливість доказового значення цих предметів для досудового розслідування, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, підозрюваний матиме можливість вжити заходів до їх приховання, знищення чи спотворення наявної у них інформації, у тому числі використовуючи можливість віддаленого керування інформацією, яка міститься у вказаних засобах зв`язку. При цьому, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, підозрюваний може безперешкодно відвідувати місця вчинення кримінальних правопорушень, а також вживати заходів з приховування або знищення слідів вчинення кримінальних правопорушень тощо.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

3. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 у силу займаної керівної посади, значного життєвого досвіду перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий досвід задля впливу на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на підлеглих йому лісничих Черкаського надлісництва та його заступника - ОСОБА_10 , які можуть надати в ході досудового розслідування важливі викривальні покази відносно прохання ОСОБА_6 надавати на його користь неправомірну вигоду.

Крім того, ОСОБА_6 перебуваючи на волі, використовуючи свої службові обов`язки, авторитет і знайомства серед керівного складу філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» може незаконно впливати на підлеглих працівників, в тому числі на лісничого Тясменського лісництва ОСОБА_9 , який є заявником у кримінальному провадженні - з метою зміни показів на користь підозрюваного ОСОБА_6 або відмовитись від їх надання.

Також, з урахуванням відомих підозрюваному обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, підозрюваний може вдатися до вчинення погроз фізичною розправою, умовлянь, підкупу, шантажу, інших дій насильницького характеру з метою впливу на заявника

ОСОБА_9 , інших свідків, які як допитані так і ще не допитані у кримінальному провадженні, та зміни останніми показів в частині фактичних обставин. Вплив на свідків може сприяти уникненню притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Також в клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_6 є уродженцем Черкаської області, проживає у м. Черкасах, а тому володіє обстановкою та має широке коло знайомство із місцевими жителями, серед яких: заявник, свідки, члени їх сімей та їх родичі, друзі, знайомі. А тому, володіючи інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних заявника і свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, матиме можливість вступати у позапроцесуальні відносини із свідками через їх родичів, друзів, знайомих, впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів, схиляти їх до зміни даних слідству показань іншим чином.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. У зв`язку з чим достатня вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ураховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення за попередньою змовою з іншими, у тому числі невстановленими на даний час особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, останній, усвідомлюючи, що відомі йому особи можуть надати правдиві показання щодо його особистої ролі у організації, підготовці та вчиненні кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, намагатиметься вплинути на таких осіб з метою домогтися надання ними неправдивих показань на свою користь, приховати інших організаторів, керівників та інших активних учасників вказаної злочинної організації, а також осіб, що протягом тривалого часу сприяли її безперешкодній діяльності на території України.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, матиме можливість обговорювати з іншими невстановленими особами, причетними до протиправної діяльності, відомі органу досудового розслідування обставини щодо підготовки та вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, та усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на цих осіб. Крім цього, враховуючи важливість та силу доказового значення висновків експертів у цьому провадженні підозрюваний, як особисто так і через інших невстановлених учасників злочинної організації може вдатися до впливу на них з метою дискредитації їх висновків, а також примусити експертів до надання неправдивих показань у суді.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_6 усвідомлюючи, що протиправне діяння вчинене ним спільно з іншими, невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, володіючи інформацією про хід та результати досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також маючи в розпорядженні копії матеріалів досудового розслідування, зможе ділитись інформацією та копіями таких матеріалів із такими особами з метою вжиття ними заходів для уникнення кримінальної відповідальності

У випадку засудження ОСОБА_6 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Є підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі до вирішення питання про виявлення майна з метою його конфіскації та накладення на нього арешту, використовуючи свої професійні знання, досвід, особисті та ділові зв`язки, вчинить активні дії щодо приховання такого майна, перешкоджаючи таким чином виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Також, на даний час у кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може продовжити узгоджувати свої дії з іншими співорганізаторами та учасниками злочинної організації, у тому числі з невстановленими на даний час особами, з метою недопущення викриття себе, як одного з активних учасників злочинної організації, а також з метою перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні обставин готування та вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вчинених у складі злочинної організації.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою, усвідомлюючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000586 від 13.06.2025 перебуває в активній стадії та на даний час проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, інформувати та попереджати таких осіб про їх кримінальне переслідування.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, підставою для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, знищити або спотворити речі/документи, що мають значення для кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що повідомлення про підозру є необґрунтованим, ризики зазначені в клопотанні слідчого нічим не підтверджуються, разом з цим, ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, має постійне місце проживання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000586 від 13.06.2025 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

18.08.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 06.06.2025;

- інформацією оперативного підрозділу із рапортом про вчинення злочину від 06.06.2025;

- протоколами допитів свідка ОСОБА_9 від 16.06.2025, 09.07.2025, 15.07.2025, 14.0.2025 та від 14.08.2025.

- письмовою згодою на залучення до конфіденційного співробітництва від 16.06.2025 та відповідною заявою до неї;

- постановою про залучення особи до проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання конфіденційного співробітництва від 16.06.2025;

- заявою ОСОБА_9 про долучення матеріалів від 19.06.2025;

- інформацією оперативного підрозділу на виконання доручення від 18.08.2025

- протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових коштів від 14.07.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованих діянь, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Разом з цим, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, має постійне місце проживання.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що, в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000586 від 13.06.2025, до 18.10.2025.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000586 від 13.06.2025 підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Звенигородського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000586 від 13.06.2025, до 18.10.2025.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 18 жовтня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до органу досудового розслідування, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із визначеними слідчим чи прокурором особами;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 18 жовтня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1