Справа № 686/3101/23
Провадження № 1-в/686/203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Емба, Мугоджарського району Актюбинської області Республіки Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, працюючого шліфувальником у ФОП ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

встановив:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень), з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. На обґрунтування клопотання вказав, що сплатив призначений судом штраф та стягнуті на користь потерпілого кошти в повному обсязі, проживає разом з дружиною інвалідом 3 групи, яка за станом здоров`я потребує користування транспортним засобом, будучи працевлаштованим, він має потребу у використанні транспортного засобу для вирішення робочих моментів, щиро розкаявся у вчиненому, станом на день розгляду клопотання відбув більше половини строку додаткового покарання, за час відбування нового кримінального правопорушення не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався, порушень порядку та умов відбування покарання не допускав, сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Заслухавши засудженого та його захисника, які клопотання підтримали, представника органу з питань пробації, який поклався на розсуд суду, думку прокурора, який проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, оскільки своєї вини не визнав та у вчиненому не розкаявся, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання (ч. 1).Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2). Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин (ч. 3 п. 1).

Отже, законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком, а правом і таке звільнення може бути застосоване за певних умов (підстав).

Виходячи зі змісту ст. 81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 26 квітня 2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" роз`яснив, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний вплив і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 хоча фактично і відбув встановлену законом частину (половину) строку призначеного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, проте даних про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, судом не встановлено.

Так, під час судового провадження (кримінального провадження у суді першої інстанції, провадження з перегляду вироку суду в апеляційному та касаційному порядку) ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та у скоєному не розкаявся, а його твердження про визнання вини під час розгляду цього клопотання суд визнає не щирим та даним з метою звільнення від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Заявляючи про визнання вини, ОСОБА_5 вказав, що не зміг довести свою позицію в судах усіх інстанцій.

В силу п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття передбачає визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї злочинної поведінки. Таких обставин не встановлено.

Разом з тим, завдану потерпілому шкоду у повному обсязі засуджений ОСОБА_5 відшкодував вже після перегляду вироку суду в касаційному порядку, під час виконавчого провадження, тобто в порядку примусового виконання судового рішення, а за повідомленням Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_5 для добровільної здачі посвідчення водія не звертався, таке у нього було вилучено 05 листопада 2024 року, тобто через значний проміжок часу після набрання вироком суду законної сили 04 квітня 2024 року та відповідно початку строку відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 740/4018/22 (провадження № 51-5626 км 23), обставини щодо повного відшкодування шкоди повинні бути встановлені саме на стадії судового розгляду кримінального провадження до ухвалення вироку та призначення покарання, або ж на стадії оскарження такого вироку в апеляційному порядку, тобто до набрання вироком законної сили. Виконання вироку суду, який набрав законної сили, в частині відшкодування завданого збитку є прямим обов`язком особи, на яку такий обов`язок покладено судом, а його невиконання - має окремі правові наслідки, та може впливати на притягнення такої особи до юридичної відповідальності, визначеної законом.

Наведені вище обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення. Даних про його зразкову поведінку в період відбування додаткового покарання, які б засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, судом не встановлено.

Наявність лише формальної підстави, а саме відбуття засудженим встановленої законом (ч. 3 ст. 81 КК України) частини строку призначеного додаткового покарання, не є достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від його відбування.

Враховуючи відсутність однієї з підстав, передбачених ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання останнього відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2023 року, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: