У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1106/25 № 1-кс/610/230/2025
м. Балаклія14 квітня 2025 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко В.М., за участю: секретаря Ворони І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу заявника ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого, дізнавача, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в:

8.4.2025заявник ОСОБА_1 подала цю скаргу безпосередньо до суду.

Просить: 1) визнати бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_1 про вчинення злочинів відносно її цивільного чоловіка, ОСОБА_2 , передбачених ч. 1 ст. 146 КК України, ч. 5 ст. 426-1 КК України; 2) зобов 'язати уповноважених осіб ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області невідкладно внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 про вчинення злочинів відносно її цивільного чоловіка, ОСОБА_2 , передбачених ч. 1 ст. 146 КК України, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

На обґрунтування скарги вказує, що подала до поліції заяву про вчинене кримінальне правопорушення, однак відомості до ЄРДР не були внесені.

Заявник та ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області про дату, час і місце розгляду скарги 11.04.2025 та 14.04.2025 повідомлені, однак для участі у розгляді скарги не прибули (а.с. 9, 12, 13, 31-33).

Заявник про причини неприбуття не повідомила, клопотання про відкладення розгляду скарги не подала.

Відділ поліції просив розглянути скаргу за їхньої відсутності, що передбачено ч. 3 ст. 306 КПК України (а.с. 21).

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм є порушенням права на справедливий судовий захист.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Оскільки їхнє право на участю у розгляді скарги було забезпечено, вони ним скористатися, з огляду на гарантований доступ до правосуддя, скорочений строк розгляду скарги, тому слідчий суддя розглядає скаргу за їхньої відсутності.

Під час розгляду скарги встановлено наступне.

06.04.2025 ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області отримано письмову заяву ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення (а.с. 5-8, 22-25).

В заяві зазначено, що 02.04.2024 за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Захисників України, 4 її цивільного чоловіка ОСОБА_2 із застосуванням фізичної сили затримали невідомі люди у військовій формі (вірогідно це працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 ) усадили в автомобіль та увезли. Далі силою його доставили до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , перевезли та утримували у Миколаївській області, поблизу м. Куп`янськ Харківської області, у Дніпропетровській області. Силою утримують у нелюдських умовах, позбавлений нормального харчування тощо.

За вказаною заявою ОСОБА_1 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Відділ поліції надав письмові заперечення. Визнають отримання заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення. Зазначають, що ОСОБА_2 06.04.2025 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, тому відсутні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень (а.с. 15-21).

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України покладають на слідчого, дізнавача, прокурора обов`язок невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Порядок внесення таких відомостей врегульований ч. 5 ст. 214 КПК України та розділом ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року. Зокрема, цими нормативно-правовими актами передбачено, що до ЄРДР підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Велика Палата Верховного Суду від 30 січня 2019 року у постанові у справі № 818/1526/18 зробила висновок про те, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Викладене свідчить про наявність у слідчого, дізнавача, прокурора обов`язку після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, перевірити достатність відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і лише за наслідками такої перевірки ним може бути ухвалене рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у повідомленні, заяві має бути зазначено конкретні відомі заявнику обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому воно полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак, наведення доводів, чому він вважає, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Оцінюючи, чи відбулося виконання цього обов`язку відповідно до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя має з 'ясувати, чи містить зміст повідомлення про кримінальне правопорушення обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Якщо ж зі змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у них, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

На переконання слідчого судді заява ОСОБА_1 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Викладені в заяві твердження про вчинення кримінальних правопорушень є лише припущеннями заявника, водночас, зазначені ним обставини не ґрунтуються на конкретних даних, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень та давали б змогу попередньо кваліфікувати діяння саме як кримінальні правопорушення.

Натомість самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених в заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі (розшукові) дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій степені. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

Оскільки викладене заявником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, початку досудового розслідування за такою заявою.

Це рішення не позбавляє права на повторне звернення з заявою про вчинене кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, а у разі бездіяльності уповноваженої особи щодо її прийняття за процедурою вказаного кримінального процесуального закону - права на звернення до слідчого судді зі скаргою на таку бездіяльність.

Пунктом 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з Указом Президента «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України було оголошено загальну мобілізацію.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 2102-IX, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. № 65/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 р. № 2105-IX в Україні введений воєнний стан, оголошено та проводиться загальна мобілізація, строки проведення яких неодноразово продовжувались і діють по теперішній час.

Таким чином, з моменту оголошення загальної мобілізації настав і особливий період, тобто з вказаних норм закону випливає, що ці поняття є взаємопов`язані і з оголошенням мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану автоматично настає і особливий період.

06.04.2025 ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_3 ) (а.с. 26).

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов 'язком громадян України.

Для вирішення скарги важливою є і та обставина, що сам ОСОБА_2 не подав заяву про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, хоча за твердженням заявника він тривалий час мав можливість користуватися мобільним телефонним зв'язком, заявник мала з ним телефонний зв'язок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-310 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя Стригуненко В.М.