Справа № 175/3503/25
Провадження № 1-кп/175/454/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001579 від 26.09.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді солдата резерву взводної запасної роти в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні - солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді солдата резерву взводу запасної роти в/ч НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.3,17,28,29,65,68 Конституції України, п.п.1,2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11,16,28-33,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, 24.09.2024 приблизно о 19:00 год., разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , де вони разом вживали спиртні напої. Під час вживання спиртного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на ґрунті того, що остання відмовила ОСОБА_4 у інтимних стосунках, виникла сварка.

Надалі, ОСОБА_4 перебуваючи в стані психічного розладу в формі гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, не усвідомлюючи свої дії та не керуючими ними, знаходячись у кімнаті вищезазначеної квартири, без будь-яких вагань, з метою умисного протиправного спричинення смерті ОСОБА_7 , підійшов до останньої та наніс їй не менше 8 ударів кулаками рук в область обличчя та голови.

Від сили нанесених ударів ОСОБА_7 не утримавши рівновагу впала на підлогу, а ОСОБА_4 підійшов до лежачої на підлозі ОСОБА_7 та взутими ногами наніс їй не менше 10 ударів в область грудної клітини. В цей час ОСОБА_7 , лежачі на спині стала оказувати супротив, а саме кричати та намагалася уникнути ударів, у зв`язку із чим ОСОБА_4 , з метою подавити волю ОСОБА_7 до супротиву, нахилився над останньої та лівою рукою схопив її за шию спереду, та з метою заподіяння смерті став стискати шию до тих пір, поки остання не перестала подавити ознаки життя.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла на місці. ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: перелом під?язикової кістки справа та правого великого poгy щитоподібного хряща, садна передньої та правої бічної поверхні шиї, що супроводжувались розвитком механічної асфіксії, що утворились від стискаючої дії тупих предметів, незадовго до настання смерті і відносно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; тупу травму грудної клітки та живота: переломи 2,3,4,5,6,7,8,9,10,11 ребер справа та 2,3,4,5,6,7,8,9 ребер зліва, розрив правої легені, розрив лівої частки печінки, синці грудної клітки, що утворились від ударної дії тупих предметів, незадовго до настання смерті і відносно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; тупу травму голови: крововиливи у м?які покриви голови лобно-тім?яно-потиличної ділянки зліва та лобної ділянки справа, перелом альвеолярного краю та тіла нижньої щелепи зліва, травматична екстракція 1-го зуба на верхній щелепі справа, перелом кісток носу, синці та садна обличчя, що утворились від ударної дії тупих предметів незадовго до настання смерті і відносно живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як потребуючі для свого загоєння у живих осіб термін понад 21-ї доби; синець правої кисті, синці плечових суглобів, що утворились від ударної дії тупих предметів незадовго до настання смерті і відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Характер виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень свідчать про те, що для їх утворення необхідно не менш 19 ударів тупими предметами, якими могли бути руки людини стиснуті в кулаки, взуті ноги та від стискаючої дії тупих предметів.

Смерть ОСОБА_7 настала в результаті при явищах механічної асфіксії від стиснення органів шиї руками, що підтверджується виявленням при досліджені її трупа переломів під?язикової кістки та щитоподібного хряща, а також загальноасфіктичних ознак смерті у вигляді - крововиливів в склерах очей, на поверхні серця та легень, рідкої трупної крові, венозне повнокров`я внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові та кровообігу, вогнищевої альвеолярної емфіземи, дистелектазів, дрібних крововиливів в тканини легень, плеври. Враховуючі ступень розвитку трупних явищ, можна вважати, що смерть ОСОБА_7 настала більш ніж за добу до моменту дослідження трупа в судово-медичному морзі.

Між спричиненими ОСОБА_4 тілесними ушкодженнями потерпілій ОСОБА_7 , в результаті яких остання померла, існує прямий причинний зв`язок.

Такі суспільно небезпечні дії ОСОБА_4 мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Старша слідча ОСОБА_8 звернулася з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_9 , про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, посилаючись на те, що в період інкримінованих діянь ОСОБА_4 страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та за своїм психічним станом в цей час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке передбачено ч.1 ст.115 КК України, під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_4 неосудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 просили задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 зазначив, що він жалкує про вчинене ним діяння, на теперішній час, завдяки отриманого лікування, його психічний стан покращився.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст. ст. 93,94 КК України, ст.ст. 512,513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду на підставі дослідження письмових доказів, зібраних під час досудового розслідування.

Протоколом огляду місця події від 25.09.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного за участі власника квартири ОСОБА_10 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_7 , зроблено змиви РБК, вилучено: пляшку від горілки «Prime», недопалки від цигарок, 2 ланцюги з сірого металу, чоловічу футболку коричневого кольору, дві коробки від стартових пакетів «Водафон», посвідчення УБД на ім`я ОСОБА_4 , пластикову маску.

Лікарським свідоцтвом про смерть №623 виданого 26.09.2024, згідно якого ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок механічної асфіксії від стиснення органів шиї руками.

Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 №623, яка розпочата 26.09.2024 та закінчена 25.10.2024, згідно якого її смерть настала при явищах механічної асфікції від стиснення органів шиї руками, що підтверджується виявленими під час дослідження перелом під?язикової кістки справа та щитоподібного хряща, а також загальноасфіктичних ознак смерті у вигляді крововиливів в склерах очей, на поверхні серця та легенів, рідкої трупної крові, венозне повнокров`я внутрішніх органів з порушенням реологічних властивостей крові та кровообігу, вогнищевої альвеолярної емфіземи, дистелектазів, дрібних крововиливів в тканину легень, плевру. Смерть ОСОБА_7 настала більш ніж за добу до моменту дослідження трупа в судово-медичному морзі.

Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 №623/1, яка розпочата 06.11.2024 та закінчена 07.11.2024, згідно якого характер виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень свідчить про те, що утворення тупої травми грудної клітки та живота: переломи 2,3,4,5,6,7,8,9,10,11 ребер справа та 2,3,4,5,6,7,8,9 ребер зліва, розрив правої легені, розрив лівої частки печінки, синці грудної клітки; тупої травми голови: крововиливи у м?які покриви голови лобно-тім?яно-потиличної ділянки зліва та лобної ділянки справа, перелом альвеолярного краю та тіла нижньої щелепи зліва, травматична екстракція 1-го зуба на верхній щелепі справа, перелом кісток носу, синці та садна обличчя, синців та саден обличчя, синця правої кисті, синці плечових суглобів, необхідно не менше 19 ударів тупими предметами, якими могли бути руки людини, стиснуті у кулаки та ноги взуті у взуття. Перелом під`язикової кістки справа та правого величкового рогу щитоподібного хряща, садна передньої та правої бічної поверхні шиї, що супроводжувались розвитком механічної асфікції утворились від стискаючої дії тупих предметів.

Висновком судово медичної експертизи №182, яка розпочата 27.09.2024 та закінчена 28.09.2024, згідно якого виявлені у ОСОБА_4 садна правої кисті та правого колінного суглобу утворилися від дії тупих предметів, приблизно за 2-5 днів до огляду та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2024 за участю свідка ОСОБА_11 , в ході якого останній розповів та на місці показав, як 25.09.2024 ОСОБА_4 в квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , показав йому труп ОСОБА_7 ..

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2024 за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого останній розповів та на місці показав, як 24.09.2024 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яку винаймав ОСОБА_4 у ОСОБА_10 , він побачив тіло завернуте в ковдру та ОСОБА_4 пояснив йому, що це п`яна Аліна з 9 поверху, а 25.09.2024 потрапивши в зазначену квартиру він виявив жіноче тіло із слідами побоїв на обличчі.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2024 за участю ОСОБА_4 , в ході якого останній розповів та на місці показав про обставини вчинення ним 24.09.2024 суспільно небезпечного діяння.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №15 від 19.02.2025 ОСОБА_4 страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії обтяженої вживанням наркотичних речовин. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого діяння, ОСОБА_4 також страждав тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 , відповідно до ст.92 КК України потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

На підставі висновку судово-психіатричного експерта судом встановлено, що ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння страждав тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії та за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч. 4 ст. 503 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує в тому числі й питання чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Аналогічні висновки щодо необхідності визначення виду примусового заходу медичного характеру, із врахуванням всіх критеріїв, передбачених ст.94 КК України, містяться у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 р. (справа № 219/12156/17) та від 30.05.2019 р. (справа № 243/4632/17).

У рішенні ЄСПЛ від 03.09.2015 р. у справі «Берланд проти Франції» щодо природи та мети примусової госпіталізації високий суд зауважив, що такий захід медичного характеру може бути призначений лише у випадку, коли психіатричним заключенням встановлено наявність у особи психічного розладу, що свідчить про її неосудність та становить ризик для безпеки людей чи дотримання громадського порядку. Проголошення особи неосудною з підстав наявності психічного розладу та вжиття пов`язаних з цим заходів процесуального примусу не є «покаранням» в розумінні п. 1 ст. 7 Конвенції, проте розглядається як запобіжний (превентивний) захід.

Визначаючи ОСОБА_4 вид примусового заходу медичного характеру, суд враховує дані висновку судово-психіатричного експерта та ступінь тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Нормами ч.5 ст. 94 КК України, передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Водночас, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України).

Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Відтак, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_4 вчинено суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке він вчинив в стані неосудності, а тому з урахуванням його психічного стану і характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, останній на думку суду потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Процесуальні витрати на проведення експертизи віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст.ст.100,101,174,292,369,371,372,503,512-513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Арешти накладені ухвалами слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 на майно, саме: рюкзак фірми «Frankt» сірого та білого кольору зі слідами РБК, кофту сірого кольору фірми «Рumа» зі слідами РБК, панаму однострою ЗСУ, сорочку сірого кольору «Fishbone», кофту рожевого кольору фірми «The North Face» з нашаруваннями РБК, жилетку фіолетового кольору, футболку в смужку білого та чорного кольору фірми «Clockhouse» з нашаруванням РБК, штани фіолетового кольору, жіночі труси білого кольору з візерунком, в?язані шкарпетки сірого кольору, зв?язку з трьох ключів на ланцюжку, ланцюг з металу сірого кольору, футболку коричневого кольору, картонну коробку від стартового пакету мобільного оператору «Vodafone» абонентський номер НОМЕР_2 , картонну коробку від стартового пакету мобільного оператору «Vodafone» абонентський номер НОМЕР_3 , пластикову маску, ланцюг з металу сірого кольору, футболку зеленого кольору, шорти джинсові темно-сірого кольору, кросівки темно-синього кольору скасувати.

Речові докази: фрагмент шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, рюкзак, джемпер, 2 зразка крові, марлева серветка, фрагмент тканини, футболка, шорти, пара кросівок; змив речовини бурого кольору з корпусу телевізора, скляну пляшку від горілки «Prime» ємністю 0, 5л, змив речовини бурого кольору з підлоги, ланцюг з металу сірого кольору, футболку коричневого кольору, картонну коробку від стартового пакету мобільного оператору «Vodafone» абонентський номер НОМЕР_2 , картонну коробку від стартового пакету мобільного оператору «Vodafone» абонентський номер НОМЕР_3 , 1 недопалок «L&M», 4 недопалки «Parliament» та 1 недопалок без назви, пластикову маску, ланцюг з металу сірого кольору, кофту рожевого кольору фірми «The North Face» з нашаруваннями РБК, жилетку фіолетового кольору, футболку в смужку білого та чорного кольору фірми «Clockhouse» з нашаруванням РБК, штани фіолетового кольору, жіночі труси білого кольору з візерунком, в?язані шкарпетки сірого кольору, зв?язку з трьох ключів на ланцюжку, зрізи з нігтів обох рук ОСОБА_7 , змиви з долоней обох рук ОСОБА_7 , рюкзак фірми «Frankt» сірого та білого кольору з нашаруванням РБК, кофту сірого кольору фірми «Рumа» з нашаруваннями плям червоного кольору, панаму однострою ЗСУ, сорочку сірого кольору «Fishbone»; змиви РБК з пластикових елементів переднього правого пасажирського сидіння, зріз з нашаруванням РБК з чохла переднього правого пасажирського сидіння; вилучені у ОСОБА_4 футболку зеленого кольору, шорти джинсові темно-сірого кольору, кросівки темно-синього кольору, які передані до камери зберігання речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.

Посвідчення учасника бойових дій №325845 від 31.12.2023 на ім?я ОСОБА_4 , яке передано до камери зберігання речових доказів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - повернути ОСОБА_4 ..

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1