УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 (участь якого забезпечена шляхом відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 24.03.2025,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 24.03.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив залишити вказану скаргу без розгляду.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про наступне.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або не однозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 Кодексу, до яких, зокрема, відносяться принципи змагальності сторін та диспозитивності.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, згідно положень ст. 26 КПК України принцип диспозитивності полягає, зокрема, в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що в судовому засіданні ОСОБА_3 просив скаргу залишити без розгляду, з урахуванням принципів змагальності сторін та диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність залишення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 24.03.2025, без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 22, 26 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 24.03.2025 - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1