Справа № 308/4392/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород кримінальне провадження №0000204 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2025, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баркасово Берегівського району Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей 2009, 2013 р.н. (зі слів), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

та перекладача ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року в період часу з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, на відпрацювання по виявленню та попередженню правопорушень в Ужгородському районі, Закарпатської області заступив екіпаж у складі поліцейського офіцера громади відділу поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника сектору. превенції відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на службовому транспортному засобі марки «Reno» моделі «Duster» д.н.з. НОМЕР_1 .

В подальшому, близько 12 години 48 хвилин 05 березня 2025 року, в ході патрулювання по вул. Малодобронська в с. Велика Добронь, Ужгородського району, вони помітили автомобіль синього кольору марки «ВАЗ» моделі «210700-20» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду них, та водій якого порушив п. 2.3 В та п. 9.8 ПДР України, а саме не був пристебнутий ременем безпеки та мав вимкнені денні ходові вогні поза населеним пунктом. У зв?язку із викладеним ОСОБА_9 подав звуковий та світловий сигнал для зупинки авто марки «ВАЗ» моделі «210700-20». Водій зупинився на узбіччі, однак відразу почав рух далі, таким чином намагаючись покинути місце події та уникнути адміністративної відповідальності.

12 годині 53 хвилини того ж дня, вони наздогнали авто та зупинили біля будинку №46 по вулиці Кошута в с. Велика Добронь, Ужгородського району, з?ясувавши, що водієм авто марки «ВАЗ» моделі «210700-20» є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із явними ознаками алкогольного сп?яніння. За даним фактом було прийнято рішення про складання на ОСОБА_3 адміністративних матеріалів, а саме протоколи за порушення ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» та ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Невиконання водіями вимог про зупинку», а також винесення постанови за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами».

Так, 05 березня 2025 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, розраховуючи на можливість не складання ОСОБА_7 щодо нього адміністративних матеріалів, тобто за невчинення дії з використанням службового становища, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, поклав до багажного відсіку службового автомобіля марки «Reno» моделі «Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , грошові кошти в загальній кількості 3 000 гривень, тобто надав неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_7 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до ст. 222 КУПАП уповноважена розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху й накладати адміністративні стягнення та згідно з п. 1 ст. 255 КУпАП уповноважена складати протоколи про правопорушення у сфері порушення правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 05.03.2025 керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «210700-20» був зупинений працівниками поліції,

і за те, щоб не складали адміністративні матеріали відносно нього поклав до багажного відсіку службового автомобіля працівників поліції грошові кошти в загальній кількості 3 000 гривень. Розкаюється у вчиненому, просив призначити покарання у виді штрафу.

Прокурором, обвинуваченим та захисником у судовому засіданні заявлено клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, судом було з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, відтак у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, а саме: надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, особу винного, який раніше не судимий, згідно відповіді УІЗ ГУНП в Закарпатській області від 06.03.2025 року, характеризується позитивно, згідно відповідей КНП «УМБКЛ» УМР від 12.03.2025 не спостерігається у лікарів фтизіатра та психіатра.

У відповідності до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з наведеного, заслухавши думку прокурора, який просив враховуючи визнання обвинуваченим вини, призначити останньому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обвинуваченого, який просив мінімальний розмір штрафу та думку захисника, який просив врахувати дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також з урахуванням принципу законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи наведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2025 року (справа №308/3335/25) на грошові кошти, які вилучено 05 березня 2025 року в ході огляду місця події в службовому автомобілі марки «Reno» моделі «Duster», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку 46, по вул. Кошута, с. Велика Добронь, Ужгородського району Закарпатської області, а саме на купюру номіналом "1000" гривень серії «АЛ6624336», дві купюри номіналом "500" гривень серії «ЕЄ4959924» «ХЗ0635860», три купюри номіналом "200" гривень серії «ЄГ4692162» «ГЖ3554313» «ГЕ2863822», дві купюра номіналом "100" гривень серії «ЄИ7078332» «АБ0826803», три купюри номіналом "50" гривень серії «ФЕ2691752» «АС7176119» «АБ9845560», дві купюри номіналом "20" гривень серії «ЄВ9210524» «ЕИ2673281», купюра номіналом "10" гривень серії «СЕ0623543», підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 370, 371, 394, 474-475 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 369 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. 00 коп.

Речові докази: - грошові кошти, а саме купюру номіналом "1000" гривень серії «АЛ6624336», дві купюри номіналом "500" гривень серії «ЕЄ4959924» «ХЗ0635860», три купюри номіналом "200" гривень серії «ЄГ4692162» «ГЖ3554313» «ГЕ2863822», дві купюра номіналом "100" гривень серії «ЄИ7078332» «АБ0826803», три купюри номіналом "50" гривень серії «ФЕ2691752» «АС7176119» «АБ9845560», дві купюри номіналом "20" гривень серії «ЄВ9210524» «ЕИ2673281», купюра номіналом "10" гривень серії «СЕ0623543», які упаковано до спец пакету НПУ №ІСR0132513, - конфіскувати;

-оптичний носій інформації із відеозаписом з нагрудної камери працівника ПОГ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, на яку зафіксовано події, що відбувались о 13.00 год. 05.03.2025 біля будинку 46 по вул. Кошута в с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1