ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/662/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/419/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

-законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Валківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2024 року відносно ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, учня 11 класу Мельниківської філії КЗ «Валківський ліцей ім. О. Масельського» Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , судимий 15.08.2022 Коломацьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коломацького районного суду Харківської області від 15.08.2022 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяць.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили застосовано у виді особистого зобов`язання.

Строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено рахувати з дня його фактичного затримання.

.

Як установив суд, В умовах воєнного стану, в ніч з 10.08.2023 на 11.08.2023, встановити точний час не представилось можливим, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою власної наживи, діючи повторно, прибув до огородженого парканом домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , фактичним користувачем якого на підставі права на спадщину є ОСОБА_11 .

Реалізуючи злочинний умисел, без дозволу власника, шляхом вільного доступу увійшов на подвір`я, тим самим проник на територію домоволодіння, звідки викрав велосипед марки «VELLO SCHAUFF VERONA», вартістю 4305,75 грн., з яким покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржуваний вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та м`якість призначеного покарання.

Вказує, що ОСОБА_8 був засуджений вироком від 15.08.2022 Коломацьким районним судом Харківської області до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Перебуваючи на іспитовому строку, будучи під наглядом органу пробації вчинив ряд нових однорідних, тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Вказаний факт свідчить про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та додержуватися належним чином законодавства.

Разом з цим, слід звернути увагу на характеризуючи дані особи обвинуваченого, а саме на те, що відповідно до характеристики Мельниківського ліцею ОСОБА_8 допускав пропуски занять без поважних причин, майже не виходив на заняття онлайн впродовж усього року, інтерес до навчання не проявляє, рівень успішності початковий, дружні стосунки з однокласниками відсутні.

Таким чином, призначене судом покарання не відповідає тяжкості призначеного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та не зможе досягти передбаченої кримінальним процесуальним кодексом України мети покарання.

Отже, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме належним чином не мотивував застосування ст. 69 КК України.

Прокурор в судовому засіданні 19.09.2024 заявила про те, що в порядку ст. 338 КПК України процесуальним керівником за погодженням з заступником керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області 19.09.2024 змінено обвинувачення за епізодом від 30.01.2023 з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України.

Водночас в ухвалі від 19.09.2024 суд зазначив клопотання прокурора про можливість зміни обвинувачення за цих обставин не ґрунтується на законі, тому задоволенню не підлягає.

Факт незаконної відмови суду першої інстанції прийняти змінене прокурором обвинувачення в передбаченому КПК України порядку свідчить про грубе порушення виключного права прокурора змінити обвинувачення, що є суттєвим виходом суду за межі наданих чинним КПК України повноважень.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила скасувати оскаржуваний вирок внаслідок допущених судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, думку обвинуваченого його законного представника та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційних доводів прокурора, щодо наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає їх слушними, оскільки ця частина доводів не позбавлена правових та фактичних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні, і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зокрема положеннями ст. 91 та ст. 94 КПК України.

Із цього слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що ставлять під сумнів винуватість обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку.

При цьому, суд має проводити судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд не виконав.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року у апеляційному провадженні № 11кп/818/420/25, стосовно ОСОБА_8 , ухвала Валківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2024 року відносно ОСОБА_8 була скасована.

В своїй ухвалі судом апеляційної інстанції було констатовано істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допущені судом першої інстанції під час розгляду клопотання прокурора про зміну обвинувачення в суді.

Зокрема було констатовано обмеження прокурора в його праві змінити обвинувачення щодо ОСОБА_8 .

Допустивши вказані порушення, суд першої інстанції перейшов до судових дебатів та в подальшому було ухвалено обвинувальний вирок, при цьому епізоди злочинної діяльності ОСОБА_8 від 30.01.2023-31.01.2023 року та від 09.08.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, а також змінене обвинувачення, яке прокурор надав суду, не були предметом судового розгляду місцевого суду.

Суд першої інстанції мав прийняти змінене обвинувачення, провести судовий розгляд в межах зміненого обвинувачення та в подальшому надати оцінку версії сторони обвинувачення в остаточному рішенні суду.

За вказаних обставин, оскаржуваний вирок не може вважатись законним та обгрунтованим, внаслідок допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, встановлених судом апеляційної інстанції в цьому провадженні та в ухвалі Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року.

Зазначені обставини свідчать про неповноту судового розгляду, що на думку колегії суддів, має істотне значення, оскільки під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини зміненого обвинувачення, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Крім того, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості усунути вищезазначені недоліки, допущені судом першої інстанції, оскільки під час апеляційного розгляду сторони не заявляли клопотань, щодо повторного дослідження судом апеляційної інстанції будь-яких доказів, а тому у відповідності до положень ст. 407 КПК України, зважаючи на встановлені під час апеляційного розгляду істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, належить скасувати оскаржуване судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Встановлені при апеляційному розгляді обставини, свідчать про наявність істотних порушень КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, оскільки ці порушення одночасно свідчать про неналежне дотримання вимог ч.3 ст. 370 КПК України, відповідно до якої обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності та одночасно обґрунтованості судового рішення, диспозитивності, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження та вимог ст.370 та п.2 ч.3 ст.374 КПК України щодо змісту мотивувальної частини обвинувального вироку не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є - законність, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить врахувати та ретельно дослідити всі наведені вище обставини та висновки, зазначені в ухвалі Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року в апеляційному провадженні 11кп/818/420/25 з дотриманням вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

Ретельному дослідженню також підлягають як доводи прокурора щодо обставин наявності чи відсутності в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України за епізодом крадіжки в ніч з 30.01.2023 по 31.01.2023 року та позиція сторони захисту щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження за епізодом крадіжки від 09.08.2023 року.

Вирок належить скасувати в повному обсязі, оскільки апеляційний суд вважає за необхідне надати суду першої інстанції змінене обвинувачення, обсяг якого суду апеляційної інстанції невідомий та не був предметом судового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки внаслідок скасування оскаржуваного вироку призначається новий судовий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості розгляду решти апеляційних доводів прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, ч.1 ст. 412, ст.ст. 418, 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Вирок Валківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2024 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді