Справа 688/1620/25
№ 1-кп/688/156/25
Вирок

Іменем України

23 квітня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000441 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Архангельськ російської федерації, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з загальною середньою освітою, одруженої, раніше судимої вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2024 року за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 70 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 , будучи засудженою за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та звільненою від відбування покарання із встановлення іспитового строку, на шлях виправлення не стала та умисно, повторно, під час дії воєнного стану вчинила нові умисні злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 02 березня 2025 року близько 18 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скориставшись тим, що вищевказані особи перебували в стані алкогольного сп`яніння та за її діями не спостерігають, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №4220-1X від 15.01.2025, таємно, повторно, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_4 , яка висіла на дверях у кухонній кімнаті, викрала мобільний телефон марки та моделі «Redmi not 13» із: ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , об`ємом 128 Gb, вартістю 5139,50 грн, який заховала до кишені своїх штанів, чим завдала потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 02 березня 2025 року близько 19 год 30 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували в стані алкогольного сп`яніння та за її діями не спостерігають, а ОСОБА_5 заснув у спальній кімнаті, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №4220-ІХ від 15.01.2025, таємно, повторно, викрала мобільний телефон марки та моделі «ZTE Blade А54» із: ІМЕ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , об`ємом 128 Gb, вартістю 3 133, 33 грн, який без нагляду на тумбочці в кухонній кімнаті залишив потерпілий ОСОБА_5 , чим завдала останньому шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2.Відомості про укладену угоду.

10 квітня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваною ОСОБА_6 та її захисником ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою, обвинувачена ОСОБА_6 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень та узгодили ОСОБА_6 міру покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком та вироком Шепетівського міськрайонного суду від 26.09.2024 року, остаточно визначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

3. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялася, просила затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 пояснив, що є всі підстави для визнання винуватості, йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та просив затвердити означену угоду.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову згоду на укладення угоди та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову згоду на укладення угоди та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, остаточна - з врахуванням ст. 71 КК України.

Умови угоди та її укладення не суперечать інтересам суспільства, дозволяють уникнути часових та матеріальних витрат, пов`язаних із провадженням кримінального провадження, сприяють забезпеченню швидкого судового провадження без порушення прав сторін та заподіяння шкоди будь-чиїм інтересам. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

4. Відомості, які характеризують особу обвинувачену, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_6 раніше судима, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку та психіатра не перебуває, перебуває під динамічним спостереженням у лікаря нарколога з діагнозом F10.1, перебуває на обліку в органі пробації з 30.10.2024 року як засуджена вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2024 року за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 70 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, не працює.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №223 від 24.03.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, згубне вживання, усвідомлювала свої дії, могла керувати ними та відповідати за них на період інкримінованого її злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитків шляхом повернення викраденого майна.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

5. Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до вимог ст. ст. 66, 67 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що умови угоди не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області слід скасувати.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000441, укладену 10 квітня 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваною ОСОБА_6 та її захисником ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2024, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 23.04.2025 року, тобто з дня ухвалення вироку, зарахувавши у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою з 08.04.2025 до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон марки та моделі «Redmi not 13» із: ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , об`ємом 128 Gb, який зберігається в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_4 ; коробку від мобільного телефона марки та моделі «Redmi not 13» із: ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , об`ємом 128 Gb, що передана на відповідальне зберігання для ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки та моделі «ZTE Blade А54» із: ІМЕ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , об`ємом 128 Gb, який зберігається в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 ; коробку від мобільного телефона марки та моделі «ZTE Blade А54» із: ІМЕ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , об`ємом 128 Gb, що передана на відповідальне зберігання для ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .

Скасувати арешти на речові докази, накладені ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2025.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати за проведення судових експертиз у сумі 3183,6 грн у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_9