ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1796/25 Справа № 199/1590/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року за ч. 4 ст. 186 КК України відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 рокуОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді гранатометника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_2 , 10 січня 2024 року, близько 15 години 49 хвилин, достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 731/2023, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ, продовжено до 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року, 10 січня 2024 року, близько 19 години 56 хвилин, перебуваючи в приміщені магазину «Продукти-1252», що належить ТОВ «АТБ-Маркет» (), який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, 32К, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переслідуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: горілки об`ємом 0,7 л Козацька Рада Класична 40% об ск/бут у кількості 1 шт.; сиру м`якого вагою 100 г Lazur Голубий з пліснявою 50% к/уп у кількості 1 шт., морозива вагою 1 кг Мушкетер Пломбір Дитинства п/ет у кількості 1 шт., сирку вагою 90 г Агуня Абрикос-морква 3,9 % п/стакан у кількості 1 шт., пакету п/е 34*55 зі святковою символікою без/уп у кількості 1 шт., пива об`ємом 0,48 л Seth & Riley`s GARAGE granny`s anti-compote 4,4 % у кількості 1 шт., тушки курчати-бройлера Розумний вибір 1 кат. охолоджена п/е, вагою 1,372 кг у кількості 1 шт., що належить на праві власності ТОВ «АТБ-маркет», які він визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю свідків, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, цілком розуміючи, що своїми діями він здійснює таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викрав вищевказані товари, а саме: горілку об`ємом 0,7 л Козацька Рада Класична 40% об ск/бут у кількості 1 шт.; сир м`який вагою 100 г Lazur Голубий з пліснявою 50% к/уп у кількості 1 шт., морозиво вагою 1 кг Мушкетер Пломбір Дитинства п/ет у кількості 1 шт., сирок вагою 90 г Агуня Абрикос-морква 3,9 % п/стакан у кількості 1 шт., пакет п/е 34*55 зі святковою символікою без/уп у кількості 1 шт., пиво об`ємом 0,48 л Seth & Riley`s GARAGE granny`s anti-compote 4,4 % у кількості 1 шт., тушку курчати-бройлера Розумний вибір 1 кат. охолоджена п/е, вагою 1,372 кг у кількості 1 шт., які знаходились на торгівельних стелажах магазину, після чого склав їх до поліетиленового пакету, який заздалегідь мав при собі, та утримуючи викрадене майно при собі, направився на вихід з магазину. В цей час працівники магазину побачили дії ОСОБА_8 та почали вимагати зупинитись з викраденим майном. Однак, незважаючи на ці вимоги та розуміючи, що його протиправні дії стали явними для оточуючих, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Реалізуючи до кінця свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, не реагуючи на вимогу працівників магазину припинити протиправні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на суму 584 гривень 23 копійок.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2025 відносно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186 КК України змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання в меншому розмір, ніж визначено в оскаржуваному вироку.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що судом при ухваленні вироку пом`якшуючими обставинами було враховано лише щире каяття, в той же час, розглядаючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції не в повному обсязі були враховані ті обставини, що обвинувачений більше року безпосередню участь в бойових діях, за місцем проживання характеризується позитивно, а також ту обставину, що після залишення військової частини ОСОБА_8 виправився та повернувся до проходження військової служби.

Проте вищезазначені обставини судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому враховані не були.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні проти апеляційної скарги захисника заперечував, просив залишити її без задоволення.

Захисник в судовому засіданні просив свою апеляційну скаргу задовольнити з підстав та мотивів викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є повністю обґрунтованим, відповідним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, з огляду на наступне.

Однією з підстав для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вимоги вищевказаних норм закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону України щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин. Суд врахував, що матеріальна шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна, що підтверджується відповідною заявою представника потерпілого. Також судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, 09.03.2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, яку проходив на посаді гранатометника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, за місцем служби характеризувався негативно, самовільно залишав військову частину з 21.12.2023 року, притягався до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, за яким кримінальне провадження було закрито ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25.11.2024 року (справа 650/5797/24) на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з продовженням проходження військової служби, згідно з наказом № 381 від 19.12.2024 року вважається таким, що поновлений на військовій службі та зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 , перебував в розшуку у вказаному кримінальному провадженні з 09.07.2024 року до 13.12.2024 року, не одружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра згідно з довідкою не перебуває.

Врахував і конкретні обставини справи, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття. Відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, факт його вчинення ОСОБА_8 під час самовільного залишення військової частини, його ухилення від явки до суду, у зв`язку з чим він оголошувався у розшук, суд першої інстанції не вбачав підстав для застосування ст. 69 КК України та правильно зробив висновок, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливо тільки в умовах його ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі, строком на 7 (сім) років.

При цьому, враховуючи щире каяття обвинуваченого, відомості про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, а також невелику вартість викраденого майна, яке повернуто потерпілому, міру покарання суд визначив в мінімальній межі санкції ч. 4 ст. 186 КК України, що на думку колегії суддів відповідає меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Також під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою провину визнав.

Тож, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог захисника щодо призначення більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 409, 414 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року за ч. 4 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3