В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001904 від 13.08.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської обл., громадянина України, із професійною-технічною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

з укладеною 15.07.2025 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

12.08.2021 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 проходив неподалік санаторію «Діброва», що розташований по вул. Лісна, 2 в м. Біла Церква Київської області, де побачив припаркований поблизу узбіччя мопед марки «Хонда» моделі «Діо 27» темно-синього кольору 49 куб. см. з номером двигуна НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . В подальшому у ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 вирішив заволодіти вказаним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , 12.08.2021 близько 21 год. 40 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння та знаходячись неподалік санаторію «Діброва», що розташований по вул. Лісна, 2 в м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, взяв мопед марки «Хонда» моделі «Діо 27» темно-синього кольору 49 куб. см. з номером двигуна НОМЕР_1 та почав їхати на ньому вздовж вулиці Лісова в м. Біла Церква Київської області, таким чином заволодівши вказаним транспортним засобом, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 8 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

15.07.2025 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості, яку подано у судовому засіданні, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілого ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив обрати покарання обвинуваченому відповідно до закону/угоди або на розсуд суду.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 можливо призначити покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді обмеження волі строком 3 (три) роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілим надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисне кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, непрацевлаштований, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, відомості щодо перебування на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні, раніше не судимий, обвинувачений медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні.

Окрім цього, обставиною, що пом`якшує покарання, яка не визначена ст.66 КК України, суд визнає беззастережне визнання винуватості.

Інших обставин, із тих, які не визначені ст. 66 КК України, але б тією чи іншою мірою могли б впливали на пом`якшення покарання, суд не встановив.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння..

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, а саме як незаконне заволодіння транспортним засобом, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, позицію потерпілого та його письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.289 КК України зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з положеннями ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.08.2021 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 20.10.2021, який не продовжувався. Водночас, 13.08.2021 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, звільнено з ІТТ №1 ГУ НП в Київській області 13.08.2021, а тому суд вважає необхідним до призначеного покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення 13.08.2021 (один день) за правилами ч.5 ст. 72 КК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 289 КК України, ст.ст.374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 15.07.2025 по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001904 від 13.08.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені пп.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-мопед марки «ХОНДА» моделі «Діо 27», темно-синього кольору разом із ключем до нього, які відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 13.08.2021, розписки ОСОБА_6 від 13.08.2021 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 ;

-мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі», синьо-фіолетового кольору, який поміщено до спец.пакету №2532564, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 13.08.2021, розписки ОСОБА_4 від 13.08.2021 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ;

-відеозапис із камер відео (боді) камер працівників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 12.08.2021, наявний на DVD-R диску, який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 13.08.2021, приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «Homi», кнопковий, чорного кольору та наявний на ньому аудіозапис із написом «REC_0000002», який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 13.08.2021, розписки ОСОБА_6 від 13.08.2021 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 15.07.2025.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення 13.08.2021 (один день), виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1