Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4108/25
У Х В А Л А

15.08.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Закарпатської спеціалізованої прокурати у сфері оборони ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000396 від 25.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000396 від 25.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, звернувся у суд із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подано 14.08.2025 року до Виноградівського районного суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді приводу відповідає вимогам ст.ст. 140, 141 КПК України.

Розглядаючи дане клопотання суд виходить з того, що однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Клопотання, яке надійшло до суду мотивоване тим, що громадянина України ОСОБА_5 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.11.2024 №316 на посаду солдата резерву 55 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , який із 05.11.2024 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Вимогами статей 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут). Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Так, згідно з ст.ст. 5, 6 Статуту, внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби, перебуваючи на посаді солдата резерву 55 запасної роти, військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 13.12.2024 самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 та відсутній без поважних причин на військовій службі по теперішній час, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

25 липня 2025 року слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , повідомлено про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вина ОСОБА_5 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту потерпілого та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив умисний злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

13 серпня 2025 року слідчим СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 так як наразі його місце перебування не відоме, за адресою проживання він відсутній, оскільки останній переховується від органу досудового розслудівання.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягненню до кримінальної відповідальності не з`являється до органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а тому з метою участі підозрюваного у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий звернувся із даним клопотанням до слідчого судді.

Згідно з ч.1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд таке задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку та доводи прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 186-191, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби, який перебуває на посаді солдат резерву 55 запасної роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР №0000396 від 25 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Виконання ухвали доручити відділенню поліції №1 Берегівського РВП ГУ Національної поліції України в Закарпатській області, контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні - прокурора Закарпатської спеціалізованої прокурати у сфері оборони ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1