Справа № 601/1007/25
Провадження № 1-кс/601/260/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 в залі суду у м.Кременець розглянувши клопотання заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2025 заступник начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000130 від 01.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

В подальшому, дію воєнного стану було неодноразово продовжено, який триває і на даний час.

Зокрема, 15.01.2025 Президент України підписав Закон України про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 4220-IX від 15.01.2025, відповідно до якого дію воєнного стану продовжено до 14.05.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2025 близько 14 год. 05 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (надалі ОСОБА_5 ), перебуваючи біля магазину «Добробут», що по вулиці Шевченка, 8, у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, Почавської ТГ, побачив гаманець чорного кольору, належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 , військовослужбовцю ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 , який лежав на бруківці.

У цей момент у ОСОБА_5 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій раптово-виниклий кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_5 , 31.01.2025 близько 14 год. 05 хв., перебуваючи біля магазину «Добробут», що по вулиці Шевченка, 8, у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, Почавської ТГ, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що його дії є таємними для інших осіб, умисно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, з метою крадіжки взяв гаманець чорного кольору вартістю 290 гривень, належний ОСОБА_7 , у якому знаходилися грошові кошти в сумі 5 600 гривень, після чого з метою викрадення чужого майна, сховав даний гаманець у правий рукав своєї куртки.

Далі ОСОБА_5 , присвоївши викрадене майно, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями, потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 5890 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень.

Крім цього, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме незаконне привласнення офіційних документів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2025 близько 14 год. 16 хв. ОСОБА_5 перебував у парку ім. Т.Г. Шевченка м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, де оглянув вміст викраденого ним гаманця, належного ОСОБА_7 . Оглядаючи, побачив в гаманці банківську картку «Для виплат» АТ КБ «ПриватБанк» VISA, № НОМЕР_2 та золоту «Універсальна» картку VISA АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 .

У цей момент у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на привласнення приватних документів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 31.03.2025 близько 14 год. 16 хв., перебуваючи на території парку ім. Т.Г. Шевченка м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, привласнив банківську картку «Для виплат» АТ КБ «ПриватБанк» VISA та № НОМЕР_2 та золоту «Універсальна» картку VISA АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_3 , видані на ім`я ОСОБА_7 ,за якими можна ідентифікувати його як власника, що знаходилися у викраденому ним гаманці.

Крім цього, продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння іншим важливим особистим документом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2025 близько 14 год. 16 хв. ОСОБА_5 , перебував у парку ім. Т.Г. Шевченка м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, де оглянув вміст викраденого ним гаманця. Оглядаючи, побачив в гаманці свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «AUDI 80», р.н. НОМЕР_4 , 1988 р.в., від 01.10.2024 року, оформлене на ОСОБА_8 , жительку АДРЕСА_3 , яким володів та розпоряджався ОСОБА_7 , а також посвідчення водія ОСОБА_7 , видане ТЦС 6143 31.12.2020 року серії НОМЕР_5 .

У цей момент у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на привласнення іншими важливими особистими документами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 31.03.2025 близько 14 год. 16 хв., перебуваючи на території парку ім. Т.Г. Шевченка м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, привласнив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «AUDI 80», р.н. НОМЕР_4 , 1988 р.в., від 01.10.2024 року, оформлене на ОСОБА_8 , жительку АДРЕСА_3 , яким володів та розпоряджався ОСОБА_7 , а також посвідчення водія ОСОБА_7 , видане ТЦС 6143 31.12.2020 року серії НОМЕР_5 , за якими можна ідентифікувати його як власника, що знаходилися у викраденому ним гаманці.

10.04.2025 ОСОБА_5 оголошено підозру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання вищевказаним ризикам, доцільно обрати запобіжний захід останньому у вигляді особистого зобов`язання.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги клопотання, посилаючись на зазначені в клопотанні підстави, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечили відносно задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного.

Слідчий суддя встановив, що Кременецьким РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000130 від 01.04.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України.

10.04.2025 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, яке останній отримав 10.04.2025, що вбачається із власноручного підпису ОСОБА_5 .

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і відносно нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

За відсутності заперечень щодо процесуального статусу підозрюваного при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дослідженню підлягають наступні обставин:

-чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

-чи наявні ризики кримінального провадження;

-чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження;

-індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Отже, при вирішенні поставленого питання слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених критеріїв в їх взаємозв`язку.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі Murrаy v.United Kingdom , 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, а саме у таємному викраденні чужого майна, ч.1 ст.357, а саме незаконне привласнення офіційних документів, ч.3 ст.357 КК України, а саме незаконне заволодіння іншимважливим особистим документом.

Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, а саме це підтверджує: витяг з ЄРДР; протокол огляду місця події від 31.03.2025, протокол допиту потерпілого, протоколи допиту свідків від 04.04.2025, протокол добровільної видачі та огляду від 31.03.2025, висновок експерта №СЕ-19/120-25/4510-ТВ від 09.04.2025, протокол огляду відеозапису від 10.04.2025, постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 10.04.2025, повідомлення про підозру від 10.04.2025, протокол допиту підозрюваного від 10.04.2025.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваого із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче слідчий у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому розгляду, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється;

Серед ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, який передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185, КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до 8 років.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний з`являється на виклики до суду та з`явився на розгляд вказаного клопотання. Однак, досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи. Адже співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді її потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Відомостей про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, яких було б достатньо для утримання підозрюваного в місці його проживання, слідчому судді не надані.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, тобто ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

При цьому, є достатні підстави вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_5 активні дії щодо впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, який також заявлений слідчим у клопотанні, не знайшло свого підтвердження за результатами розгляду цього клопотання слідчим суддею.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про наявність двох ризиків кримінального провадження, передбаченого статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові обставини, відповідно до ст. 178 КПК України.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України;

- інкриміноване кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України відноситься до тяжкого і у разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років;

- станом на сьогоднішній день ОСОБА_5 виповнилося 57 років;

- підозрюваний одружений;

- згідно листа КНП «Кременецька опрна лікарня» Кременецької міської ради №536 від 10.04.2025 ОСОБА_5 на обліку в лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 2018 року, діагноз: F104;

- відомостей про майновий стан підозрюваного слідчому судді не надано;

- підозрюваний раніше не судимий;

Щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених п.1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є необхідним і, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти існуючим ризикам, а тому клопотання належить задовольнити.

У клопотанні слідчого також порушується питання про покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокуроа, суду за першою вимогою.

З огляду на тяжкість, характер вчинених кримінальних правопорушень, існуючих ризиків, слідчий суддя вважає обґрунтованою вимогу cлідчого про покладення на ОСОБА_5 обов`язку, передбаченого п.1 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання існуючим ризикам та ефективності здійснення кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою).

В свою чергу, особисте зобов`зання по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості є найменш обтяжливим запобіжним заходом із передбаченого законом.

З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, особисте зобов`язання забезпечує мету застосування запобіжних заходів, забезпечить можливість контролю за поведінкою підозрюваного з боку органу досудового розслідування та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваного.

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та встановлення ризиків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, які кореспондуються з встановленими ризиками кримінального провадження, а саме: прибувати до слідчого, прокуроа, суду за першою вимогою.

Строк особистого зобовязання та дії покладених на нього обов`язків встановлюється слідчим суддею до 23 год. 59 хв. 09.06.2025 року в межах строку досудового розслідування.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

Повідомити підозрюваному ОСОБА_5 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків до 23 год. 59 хв. 09.06.2025 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на заступника начальника СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1