Провадження № 11-кп/824/4633/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю:

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 01 серпня 2025 року включно , -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000534 від 03 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, до 01 серпня 2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що прокурором у клопотанні на підставі належних та допустимих доказів не обгрунтовано існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також не обгрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог та доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд першої інстанції у повній мірі врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, не одружений, не працює, може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним в інкримінованих йому злочинах; відсутність доказів міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а також враховуючи, що свідки та потерпілі у справі ще не допитані, може вчинити інші кримінальні правопорушення, та дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого ОСОБА_6 ухилитися від суду, впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, ґрунтується на досліджених матеріалах кримінального провадження, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого жодним чином не спростовують існування цих ризиків.

Крім того, всупереч доводів обвинуваченого, судом першої інстанції перевірено можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та зроблено вмотивований висновок про те, що застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є необґрунтованими, оскільки наявність родини (батьків) не спростовують встановлених у справі ризиків та інший, більш м`який запобіжний захід, не буде ефективним у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, обгрунтовану та вмотивовану - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного Київської області від 02 червня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 01 серпня 2025 року включно, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: