справа № 732/670/25 провадження № 1-кп/732/75/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

у присутності секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за№ 0000027, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Будище Городянського району Чернігівської області, українки, громадянки України, освіта повна загальна середня, не працює, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, а саме: 25.10.2024 Городнянським районним судом Чернігівської області за ст. 126-1 КК України до пробаційного нагляду строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.10.2024 ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік та на підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України на засуджену ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Приписами ч. 1 ст. 59-1 КК України передбачено, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Згідно із ч. 2 ст. 59-1 КК України, на засудженого до пробаційного нагляду судом покладаються обов`язки, серед яких: періодично з`являтися для реєстрації по уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Положеннями ч. 4 ст. 49-1 КВК України закріплено обов`язок виконання осудженим до покарання у виді пробаційного нагляду визначених законом та покладених судом обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 49-3 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених ст. 49-1 КВК України, або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання, створення умисних перешкод для функціонування електронного засобу контролю та нагляду. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов`язків, передбачених ст. 49-1 КВК України, покладених на особу рішенням суду, або вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень.

26.11.2024 до Чернігівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області Міністерства юстиції України надійшов на виконання вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.10.2024 (вирок набрав законної сили 25.11.2024) відносно ОСОБА_4 з відповідним розпорядженням суду про його виконання, на підставі чого засуджену ОСОБА_4 постановлено на облік у вказаному органі пробації.

Надалі, 29.11.2024 засудженій ОСОБА_4 під підпис роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, останній доведено обов`язки засуджених до покарання у виді пробаційного нагляду, передбачені ст. 49-1 КВК України, та наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачені ст. 49-3 КВК України, у тому числі можливість притягнення її до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування такого виду покарання.

Водночас, засуджена ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду та попередженою про негативно-правові наслідки ухилення від відбування покарання, достовірно знаючи про обов`язки, зокрема не вчиняти адміністративні правопорушення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, всупереч вимогам ч. 3 ст. 49-3 КВК України, вчинила наступні адміністративні правопорушення:

- 26.12.2024 о 22 годині 31 хвилину ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за що 11.02.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 1020,00 гривень, справа №732/114/25;

- 27.12.2024 о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за що 18.02.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 1020,00 гривень, справа №732/6/25;

- 28.12.2024 о 21 годині 57 хвилин ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, за що 11.02.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 1020,00 гривень, справа №732/114/25.

У подальшому, 16.01.2025 та 20.02.2025 Чернігівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації», ОСОБА_4 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, а також роз`яснено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, зокрема у разі вчинення нею трьох і більше адміністративних правопорушень, відносно неї будуть надіслані матеріали до органів Національної поліції для притягнення її до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , будучи попередженою під особистий підпис про кримінальну відповідальність за невиконання покладених на неї судом обов`язків, свідомо ігноруючи покладені на неї зобов`язання, зокрема не вчиняти адміністративні правопорушення, всупереч вимогам ч. 3 ст. 49-3 КВК України, продовжила вчиняти наступні адміністративні правопорушення:

- 22.02.2025 о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за що 16.04.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 1020,00 гривень, справа №732/280/25;

- 22.02.2025 о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, за що 16.04.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 1020,00 гривень, справа №732/280/25;

- 23.02.2025 о 13 годині 39 хвилин ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, за що 16.04.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 1020,00 гривень, справа №732/280/25;

- 24.02.2025 о 19 годині 37 хвилин ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, за що 16.04.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 1020,00 гривень, справа №732/280/25;

- 26.02.2025 о 13 годині 59 хвилин ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, за що 01.04.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 510,00 гривень, справа №732/356/25;

- 26.02.2025 о 15 годині 06 хвилин ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, за що 01.04.2025 була притягнута Городнянським районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу 510,00 гривень, справа №732/356/25.

Таким чином, засуджена ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленою з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду та попередженою про негативно-правові наслідки ухилення від відбування зазначеного покарання, діючи умисно, ігноруючи обов`язки, визначені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України та покладені на неї вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.10.2024, всупереч приписам ч. 3 ст. 49-3 КВК України, вчинила три і більше адміністративних правопорушень, тим самим ухилилася від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у висунутому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України визнала частково. Вказала, що їй було відомо про те, що вона була засудженаза ст. 126-1 КК України, та, що їй було призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Також зазначила, що їй було роз`яснено під підпис порядок та умови відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, а також наслідки ухилення від виконання покарання. Вона була обізнана з тим, що вчиняла адміністративні правопорушення і що такі дії є ухиленням від відбування покарання, повідомила про проведення з нею роз`яснювальної роботи представниками органу пробації. Вказала, що була обізнана з неодноразовим притягненням її до адміністративної відповідальності, але це відбувалося внаслідок провокативних дій з боку її співмешканця ОСОБА_5 . При цьому не змогла чітко надати відповідь, в якій частині не визнає свою вину.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) судовий розгляд проведено в межах обвинувачення, висунутого ОСОБА_4 .

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених судом відповідно до ст. 23 КПК України безпосередньо в ході судового розгляду.

Так з дослідженого в судовому засіданні вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.10.2024 установлено, що вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік та на підставі п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України на засуджену ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 25.11.2024.

З підписки від 29.11.2024 та пояснень засудженої ОСОБА_4 від 29.11.2024 убачається, що останній під підпис представником органу пробації було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, доведено обов`язки засуджених до покарання у виді пробаційного нагляду, передбачені ст. 49-1 КВК України, та наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачені ст. 49-3 КВК України, у тому числі можливість притягнення її до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування такого виду покарання.

Судом установлено, що ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленою з порядком та умовами відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, з покладеними на неї обов`язками та наслідками ухилення від відбування такого виду покарання, систематично вчиняла адміністративні правопорушення та притягувалась до адміністративної відповідальності, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні: постановою по справі про адміністративне правопорушення ЕГА №1622768 від 26.11.2024, постановою Городянського районного суду Чернігівської області від 27.01.2025 у справі №732/2188/24 (провадження №3/732/60/25), постановою Городянського районного суду Чернігівської області від 18.02.2025 у справі №732/6/25 (провадження №3/732/109/25), постановою Городянського районного суду Чернігівської області від 01.04.2025 у справі №732/356/25 (провадження №3/732/311/25), постановою Городянського районного суду Чернігівської області від 11.02.2025 у справі №732/114/25 (провадження №3/732/175/25), постановою Городянського районного суду Чернігівської області від 16.04.2025 у справі №732/280/25 (провадження №3/732/272/25).

16.01.2025, 20.02.2025, 20.03.2025 Чернігівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації», ОСОБА_4 винесені письмові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, неодноразово роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду, а також те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, відносно неї будуть надіслані матеріали до органів Національної поліції для притягнення її до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000027 від 01.04.2025 з якого встановлено, що 31.03.2025 до чергової частини ВП № 3 (м. Городня) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області надійшли матеріали з Чернігівського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи засудженою 25.10.2024 за ст.126-1 КК України до покарання у виді апробаційного нагляду на строк 1 рік, ухиляється від його відбування.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченої та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_4 щодо часткового визнання своєї вини є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції, а інкриміноване обвинуваченій діяння за ч. 3 ст. 389 КК України, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, доведено у повному обсязі.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; з характеристики депутата Городянської міської ради Чернігівської області установлено, що ОСОБА_4 проживає разом зі своїм співмешканцем, не працює, на життя заробляє випадковими заробітками, зловживає спиртними напоями, раніше судима за вчинення домашнього насильства та неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, скарг з боку мешканців міста на ОСОБА_4 до міської ради не надходило.

Суд не визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального проступку, особу обвинуваченої, її вік, сімейний стан, освіту, стан її здоров`я, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді обмеження волі в мінімальному розмірі, передбаченому в межах санкції ч. 3 ст. 389 КК України, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченої та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

Обмежень, щодо можливості застосування до ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, передбачених у ч. 3 ст. 61 КК України, судом не встановлено.

Оскільки ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 389 КК України, до повного відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, призначеного їй за вироком Городянського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2024 року, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, виходячи із розрахунку, визначеному положеннями п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно із вимогами ст. 58 КВК України строк покарання у виді обмеження волі обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався, і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не встановлено.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городянського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2024 року,з урахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати починаючи з дня прибуття і постановлення засудженої на облік у виправному центрі.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1