Справа №758/6890/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/405/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 20.06.2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0008964:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любитів Ковельського району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.06.2006 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки (враховуючи зміни, внесені до вироку ухвалою колегії суддів судової палати апеляційного суду Волинської області від 08.08.2006); 29.08.2008 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 342, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі; 22.12.2008 Старовижівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 18.10.2017 умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 9 днів; відносно якого 28.01.2018 направлено обвинувальний акт до Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України, в межах якого утримувався під вартою з 30.01.2018 по 02.07.2019 (справу не розглянуто), засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2021 року за ч. 2 ст.121, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна (вирок не набрав законно сили),

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

- за ч.4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого,

- за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - до позбавлення волі довічно з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі довічно з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Строк покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з дня його затримання - з 06 січня 2020 року, зарахувавши тим самим у строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 06 січня 2020 року по 20 червня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 продовжено та залишенобез змін.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Новостанкувата Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , маючу двох малолітніх дітей 2016 та 2017 років народження, відносно яких заочним рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2020 вона позбавлена батьківських прав (рішення набрало законної сили 07.08.2020), раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначеноїй покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

- за ч. 4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої,

- за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - до позбавлення волі на строк тринадцять років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк тринадцять років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

Строк покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з дня її затримання - з 06 січня 2020 року, зарахувавши тим самим у строк покарання її попереднє ув`язнення у період з 06 січня 2020 року по 20 червня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_11 продовжено та залишенобез змін.

Скасованоарешт майна, накладений ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва у даному кримінальному провадженні.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 подали апеляційні скарги в частині оскарження вироку щодо ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 заявив, що він відмовляється від захисника ОСОБА_8 у зв`язку із залученням іншого захисника ОСОБА_7 , яка буде представляти його інтереси в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши думки захисників та прокурора, які не заперечували проти задоволення заяви обвинуваченого, колегія суддів вважає, що заява обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Право обвинуваченого на вільний вибір захисника є одним із основних елементів права на захист. Обмеження цього права є істотним порушенням вимог КПК України.

З урахуванням викладеного, заява обвинуваченого про відмову від захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню з метою виключення обмеження права обвинуваченого ОСОБА_9 на вільний вибір захисника та належного забезпечення права на захист.

Керуючись ст. ст. 54, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_9 про відмову від захисника ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя