КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.08.2025 року включно.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.08.2025 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на користь обвинувачених, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, ухвалити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити йому розмір застави з урахуванням особи обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано особу обвинуваченого, що дозволяє застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі. Крім того, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав аналогічні за змістом апеляційні скарги, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року, ухвалити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити йому розмір застави з урахуванням особи обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не спростовано відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Крім того, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники судового провадження, належним чином повідомленні про дату та час судового засідання, не прибули, а обвинувачений клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не заявляв. Тому згідно з ч. 4 ст. 422-2 КПК України суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані в копіях матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 під вартою, оскільки прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на користь обвинувачених, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на наведене, підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим належну процесуальну поведінку, колегія суддів не вбачає з огляду на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень.

Доводи апелянта про відсутність даних, які ставили би під сумнів належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів вважає непереконливими.

Крім того, посилання захисників на те, що суд першої інстанції, обираючи найсуворіший запобіжний захід, не перевірив належним чином існування заявлених ризиків, не врахував особу обвинувачених та безпідставно застосував найсуворіший запобіжний захід, - є неспроможними, адже при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Таке обмеження права обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_11 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

На думку колегії суддів, обставини, зазначені захисниками в апеляційних скаргах, не можуть бути беззаперечними підставами для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року та зміни обвинуваченим запобіжного заходу, а тому апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 421 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2025 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3