Справа № 451/401/25
Провадження № 1-кп/451/78/25
ВИРОК

іменем України

15 квітня 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000092 від 11.10.2024, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Радехів Львівської області, українець, громадянин України, не депутат, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_5 , -

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 будучи зареєстрованим та фактично проживаючим в житловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало його матері ОСОБА_6 , у 2011 - 2013 роках, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, виявив злочинний умисел, направлений на збільшення площі вищевказаної житлової будівлі, шляхом її реконструкції за рахунок будівництва одноповерхової будівлі зі встановленням стін з фундаментом на самовільно зайнятій земельній ділянці, розмірами 5,7 м х 3,8 м, площею забудови 21,66 м кв, яка знаходиться у державній власності, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , у 2011 - 2013 роках, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у порушення вимог

Земельного Кодексу України, Цивільного Кодексу України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність» усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності чи права користування на землю, та їх державної реєстрації, та без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно здійснив будівництво будівлі, загальною площею 21,66 м.кв. (5,7м х 3,8м) з встановленням стін з фундаментами, що є прибудовою до зовнішньої стіни житлового №65А, кв. АДРЕСА_2 , проектна документація щодо якої не погоджувалась у встановленому законом порядку, на частині самовільно зайнятої ним земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0011, що перебуває у державній власності та відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Крім того, ОСОБА_3 , збудувавши вказану будівлю, по даний час продовжує користуватися такою для власних потреб.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 3 статті 197-1 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, ствердивши суду, що йому зрозумілі його права, а також наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені статтями 473 та 474 КПК України. Укладення угоди є добровільним.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості, укладену 12.03.2025 між прокурором та підозрюваним, та просить суд її затвердити.

Прокурор просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 12.03.2025, і призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену в угоді.

Позиція суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 12.03.2025 виходячи з такого.

Відомості про укладену угоду та її зміст.

12.03.2025 між прокурором Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, яка містить: обставини вчинення кримінального правопорушення, що повністю збігаються з обставинами, викладеними у обвинувальному акті; застереження про врахування сторонами при укладенні угоди обставин, передбачених статтями 469, 470 КПК України; зазначення повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України, а також беззастережного визнання обвинуваченим пред`явленого йому обвинувачення та доказів на підтвердження обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, зібраних у ході проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні; обставини які пом`якшують та обтяжують покарання; обставини, які характеризують особу обвинуваченого; узгоджену сторонами міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Сторони у зв`язку з повним визнанням вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), досягли згоди, що обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести покарання за частиною 3 статті 197-1 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Норми закону, якими керувався суд.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з приписами пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Нормою пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до положень частини 5 статті 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості можна ініціювати в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання (частина 1 статті 475 КПК України).

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України і ухваленні вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за частиною 3 статті 197-1 КК України, він обґрунтовано обвинувачується у самовільному будівництві будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 197-1 КК України, в силу приписів статті 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд перевіривши надану сторонами угоду про визнання винуватості від 12.03.2025 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним та зазначає, що така відповідає вимогам КПК України, умови цієї угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального кодексу України, сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом також взято до уваги повне та беззаперечне визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України, а також щире каяття.

За наведених обставин у своїй сукупності, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Підстав для обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 475 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 12.03.2025, укладену між Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 197-1 КК України, і призначити йому покарання відповідно до укладеної угоди у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Львівського апеляційного суду, шляхом подання з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_7