Справа № 489/4111/25
Провадження № 1-кс/489/1496/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

27 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000556 від 23.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого та вилученого 23.05.2025 в ході огляду квартири АДРЕСА_1 , оскільки зазначене у клопотанні майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів, проведення криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Прокурор просила задовольнити клопотання.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000556 від 23.05.2025 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2025 до ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбувся вибух, в результаті якого було пошкоджено вказану квартиру та майже всі квартири вказаного будинку, також пошкодження зазнали квартири будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 23.05.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово вилучено зазначене у клопотанні майно та 23.05.2025 винесено постанову про визнання речовим доказом вилученого майна.

У судовому засіданні прокурором зазначено, що у вказаній квартирі проживали ОСОБА_4 із сином, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сама ОСОБА_4 внаслідок отриманих від вибуху опіків померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в лікарні, на доказ чого надано лікарське свідоцтво про смерть. Право власності на квартиру в Державному реєстрі не зареєстровано.

Отже, вилучене в ході проведення огляду місця події майно дійсно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України, та з метою забезпечення збереження його істотних ознак і властивостей для проведення судових експертиз щодо зазначеного майна клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 23.05.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон марки Xiomi Redmi note 12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в якому знаходиться абонентський номер НОМЕР_3 ;

- плиту газову марки «Hansa», упаковану до полімерного пакету, який опечатано липкою стрічкою «Національна поліція»;

- двоконтурний газовий котел марки « Mini Term»;

- кофту та штани, упаковані до сейф пакету PSP 3067450;

- фрагмент оплавленого полімеру, упаковано до сейф пакету PSP 2330863;

- в`язану кофту білого кольору, упаковану до сейф пакету QYH051897;

- муфту від шлангу, упаковано до сейф пакету PSP 2330861;

- запальничку чорного кольору, упаковано до сейф пакету PSP 2330862

із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1