Справа № 201/3969/25
Провадження № 1-кс/201/1520/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання cлідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025 від 07.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 3 управління (з дислокації у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 від 07.04.2023 за фактом того, що організована група у складі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.зв. «виконувача обов`язків голови адміністрації Міловського району Луганської Народної Республіки» (в подальшому - голови муніципального утворення Міловський муніципальний округ»)», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , т.зв. «заступника голови адміністрації Міловського району ЛНР із соціальних питань» (в подальшому - «заступника голови муніципального утворення Міловський муніципальний округ»), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , т.зв. «начальника відділу освіти адміністрації Міловського району ЛНР» (в подальшому - «начальника відділу освіти муніципального утворення Міловський муніципальний округ») та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , т.зв. «начальника відділу культури, молоді та спорту адміністрації Міловського району ЛНР» бере участь в організації та проведенні заходів політичного характеру, в здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України та в активній участі у таких заходах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

18.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України» та має відкритий рахунок: НОМЕР_2 .

Також встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Універсал банк» та має відкритий рахунок: НОМЕР_3 .

Окрім того встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Перший український міжнародний банк» та має відкритий рахунок.

У поданому клопотанні слідчим зазначено, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у вигляді конфіскації майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України для конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 6 ст. 111-1 КК України зазначене кримінальне правопорушення карається караються позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокації у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 07.04.2023, зокрема за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

18.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Доведено, що відповідно до даних, отриманих слідчим у ході досудового розслідування, ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України» та має відкритий рахунок: НОМЕР_2 .

Також доведено, що відповідно до даних, отриманих слідчим у ході досудового розслідування, ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Універсал банк» та має відкритий рахунок: НОМЕР_3 .

Одночасно слідчим не доведено, що ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Перший український міжнародний банк» та має відкритий рахунок, оскільки згідно з відповіддю представника АТ «Перший український міжнародний банк» №КНО-07.8.6/4634БТ від 09.10.2023 з приводу надання інформації щодо ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , повідомлено, що в Банку були відкриті рахунки на ім`я вказаної особи до 01.01.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 6 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку із тим, що слідчим не доведено, що ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є наразі клієнтом АТ «Перший український міжнародний банк» та має відкритий рахунок, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання у цій частині.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000025 від 07.04.2023 із забороною здійснення будь-яких операцій, пов`язаних із користуванням і розпорядженням коштами, які знаходяться на вказаних банківських рахунках, а саме на: банківські рахунки та грошові кошти, що належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на: 1) банківський рахунок та грошові кошти, що на ньому знаходяться та належать ОСОБА_5 , який відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», а саме НОМЕР_2 ;2) банківський рахунок та грошові кошти, що на ньому знаходяться та належать ОСОБА_5 , який відкритий в АТ «Універсал банк», а саме НОМЕР_3.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1