Справа № 635/5355/25
Провадження № 1-в/635/663/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати до нього ст. 82 КК України та замінити покарання на пробаційний нагляд.

В судове засідання засуджений та представник ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи. Причини неявки не повідомили.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки не надано достатніх доказів, які б свідчили, що засуджений став на шлях виправлення, враховуючи наявність однієї догани і лише одного заохочення після її застосування. Також зазначив, що засуджений за час відбування покарання працював лише п`ять місяців.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до висновку, що клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.03.2025 р. ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.1 та ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця обмеження волі.

Початком строку покарання є 28.11.2023 р., кінцем строку 28.12.2027 р.

Станом на день звернення до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув третину строку покарання, призначеного судом.

Єдиною і достатньою підставою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється поведінка засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, та й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Відповідно, суд вважає, що для позитивного вирішення питання щодо застосування положень ст. 82 КК України, яка є пільгою для засудженого, який має її отримати, в діях засудженого повинна бути системність та стабільність в отриманні заохочень.

Причому, отримані заохочення повинні бути не лише за сумлінне ставлення до праці, а й за зразкову поведінку в установі виконання покарань.

Згідно наданих суду ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» особової справи та характеристики станом на 04.08.2025 р., ОСОБА_4 бере на себе відповідальність за вчинені дії, вину визнає. Усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення. За час відбування покарання характеризується позитивно, має чотири заохочення від 08.07.2024 р., 12.08.2024 р., 08.01.2025 р., 07.04.2025 р. та одне стягнення від 19.10.2025 р. Приймає активну участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», «Фізкультура та спорт». Має бажання змінити своє життя на краще та підтверджує це активними вчинками, усвідомлює, що саме треба змінити, приймає участь у реалізації плану індивідуальної роботи, має позитивні плани на майбутнє, активно їх впроваджує в своєму житті.

Згідно довідки про працевлаштування від 29.07.2025 р. за підписом начальника майстерні, засуджений ОСОБА_4 з листопада 2023 року по червень 2024 р. та з грудня 2024 року по липень 2025 року не працював, з липня 2024 року по листопад 2024 року працював обслуговуючому персоналі установи. За час відбування покарання ОСОБА_5 за власною ініціативою постійно приймає участь у роботах із благоустрою установи згідно ч.5 ст. 60 КВК України, без оплати праці. Участю у роботах з благоустрою установи подає позитивний приклад для інших засуджених.

Відповідно до ч.5 ст. 60 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

В судовому засіданні встановлено, що за період відбування покарання з 28.11.2023 року засуджений працював лише 5 місяців. Має одне стягнення, яке знято достроково, та 4 заохочення, два з яких отримав після застосування стягнення.

Відомості щодо систематичності отримання засудженим заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці в матеріалах особової справи відсутні. Сам лише факт відбуття певної частини покарання, його робота по благоустрою території самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 82 КК України.

Враховуючи наявність у засудженого стягнення під час відбування покарання, приймаючи до уваги кількість та регулярність отримання заохочень, не залучення його до праці, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання та приходить до висновку, що клопотання засудженого є передчасним, оскільки він не довів свого виправлення, а тому його клопотання про заміну покарання більш м`яким не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст.537, 539, 369, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1