Справа №:755/7693/25
Провадження №: 1-кп/755/1115/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури про продовження строку виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , клопотання прокурора Київської міської прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , у межах кримінальному провадженні № 0000538 від 27.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_20 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000538 від 27.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 3 ст. 332 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 не заперечували щодо клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , однак просили суд скасувати обов`язок не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 здійснює волонтерську діяльність, тому потребує вільного переміщення територією України.

Захисник ОСОБА_16 не заперечував щодо клопотання прокурора відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак просив суд скасувати їх обов`язок не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду. Крім того, просив суд змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , враховуючи відсутність ризиків, зазначених прокурором та особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, має численні спортивні нагороди, виріс у дитячому будинку та був позбавлений батьківського піклування, а у разі задоволення клопотання прокурора, просив зменшити розмір застави, оскільки визначена судом сума є непомірною для обвинуваченого, водночас ОСОБА_7 не має родичів, які б могли внести за нього заставу.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_16 про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 , прокурор зазначив, що не заперечує щодо зменшення розміру застави, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, зазначені захисником.

Захисник ОСОБА_17 заперечив щодо клопотання прокурора відносно ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність ризиків, зазначених прокурором, оскільки обвинувачений сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, крім того обвинувачений проходить службу у Збройних силах України.

Захисник ОСОБА_9 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , посилаючись на необґрунтованість підозри, міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, перебування на утриманні дитини, а також вказав про необґрунтованість клопотання прокурора, тому просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, або зменшити розмір застави, враховуючи її непомірність.

Захисники ОСОБА_15 та ОСОБА_20 підтримали думку інших захисників.

Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Отже, суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 - п. 3 ч. 1 цієї статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу та визначені у п. 1-п. 11 ч. 1 вказаної статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Що стосується клопотань прокурора про продовження строку обов`язків, покладених ухвалою суду на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то суд приходить до наступного.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого та особливо тяжкого злочину, крім того ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2025 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , водночас визначено альтернативний запобіжних захід у виді застави в розмірі 908 400 грн та, враховуючи внесення застави обвинуваченим у визначеному розмірі, на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_3 діє запобіжний захід у виді застави з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.04.2025 року було скасовано ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.03.2025 року та постановлено нову ухвалу, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , водночас визначено альтернативний запобіжних захід у виді застави в розмірі 1 514 000 грн та, враховуючи внесення застави обвинуваченим у визначеному розмірі, на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у виді застави з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Також ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 травня 2025 року продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , водночас визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 1 514 000 грн та, враховуючи внесення застави відносно обвинуваченого у визначеному розмірі, на даний час відносно нього діє запобіжний захід у виді застави з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року змінено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, оскільки обвинуваченого ОСОБА_5 було призвано на військову службу за мобілізацією.

При вирішенні питання щодо можливості продовження процесуальних обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ухвалою суду, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у разі визнання винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, вік та стан здоров`я обвинувачених, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, ризик переховування від суду, продовження чи повторення протиправної поведінки, їх процесуальну поведінку та виконання ними покладених обов`язків.

Отже, враховуючи вказані обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених, зокрема, ризик переховування від суду, на даний час не перестали існувати.

Крім того, будь-яких доказів про те, що покладені на обвинувачених обов`язки є надмірними та необґрунтовано обмежують їх права, суду надано не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність продовжити обов`язки, покладені ухвалами судів на обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Що стосується клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, крім того ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255-2, ч. 1 ст. 263 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Також згідно ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини справи, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків та їх майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, і те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, враховуючи існування ризиків, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Крім цього, з моменту застосування судом відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням їх під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а за станом здоров`я обвинувачені не можуть перебувати під вартою, тому суд вважає клопотання захисників про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених необґрунтованими, враховуючи викладені вище обставини.

Між тим, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2025 року у справі «Багатий проти України (заява № 14748/24) під час обрання чи продовження підозрюваному/обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно належним чином оцінювати необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин різних стадій провадження, розглядати можливість застосування інших запобіжних заходів як альтернативу триманню під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.В.С. v. The UK" п. п. 23-24).

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Можливість суду не визначати розмір застави у визначених цією нормою випадках, є правом суду, а не його обов`язком. Відтак, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід (Рішення КСУ від 19 червня 2024 року № 7-р(ІІ)/2024).

Отже, враховуючи викладене, з огляду на тривалий строк перебування обвинувачених під вартою та стадію судового розгляду, а саме завершення досудового розслідування та перебування кримінального провадження на стадії розгляду безпосередньо в суді, зменшення обсягу ризиків, судом було визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КІК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Отже, враховуючи обставини інкримінованих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, майновий стан обвинувачених, дані про їх особу, крім того враховуючи зменшення обсягу ризиків з плином часу та думку прокурора, який в судовому засіданні просив суд зменшити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_7 , враховуючи дані про його особу, зокрема те, що ОСОБА_7 не має близьких родичів, суд вважає за можливе зменшити розмір застави, визначений раніше судом, що, на думку суду, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.

На переконання суду, саме такий розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених, підстав вважати його завідомо непомірним для обвинувачених на даний час суд не вбачає. У разі внесення застави, на обвинувачених слід покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181-183, 193-196, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою суду на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, до 29 вересня 2025 року, включно, а саме:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- залишати на зберіганні у Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою суду на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, до 29 вересня 2025 року, включно, а саме:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- залишати на зберіганні у Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою суду на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 днів, до 29 вересня 2025 року, включно, а саме:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- залишати на зберіганні у Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою суду на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 60 днів, до 29 вересня 2025 року, включно, а саме:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та служби;

- залишати на зберіганні у Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 29 вересня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_7 , у виді 350 (трьохсот п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання у Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області паспорт для виїзду за кордон.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення обвинуваченим, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 29 вересня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_8 , у виді 500 (п`ятиста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 1 514 000 (мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання у Центральному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області свій паспорт для виїзду за кордон.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення обвинуваченим, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: