Провадження №1-кс/127/8635/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сокільча, Попільнянського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366- 2, 368-5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 04.07.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000611 від 14.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 366- 2, ч.3 ст. 209, 368-5 КК України.

В межах даного кримінального провадження 04.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366-2, ст. 368-5 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забе зпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наразі існує необхідність запобігання спробам ОСОБА_5 :

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень, зокрема тяжкого, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а також усвідомлює правові наслідки для нього, у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів, що вже само по собі може бути підставою та мотивом переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Також ОСОБА_5 має достатній матеріальний достаток для залишення меж України з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також має діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Цьому ризику також сприяє наявність особистих зв`язків з працівниками правоохоронних органів, що можуть забезпечити останньому можливість виїзду за кордон, попри введені обмеження, пов`язані з правовим режимом військового стану в Україні.

Вищевказані обставини, а також той факт, що на території Житомирської області знаходиться лінія державного кордону України, дають стороні обвинувачення достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого корупційного злочину, маючи зв`язки з працівниками правоохоронних органів, може переховуватися від органів досудового розслідування та має реальні можливості залишити територію України з цією метою, як і в межах пунктів пропуску через державний кордон України, так і поза їх межами.

Крім того, органом досудового розслідування отримано оперативну інформацію про те, що у зв`язку із повідомленням ОСОБА_5 про підозру та подальшим наміром звернення до суду з клопотання про застосування запобіжного заходу, останній має намір переховуватись від органу досудового розслідування та розглядає варіант щодо незаконного перетину державного кордону України.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На даний час органом досудового розслідування проводиться комплекс невідкладних слідчих дій, спрямованих на встановлення джерел походження грошових коштів, вилучених 13.03.2025 в ході проведення обшуку за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 16, відділення №319/05 АБ «Укргазбанк», а також перевіряється версія можливого отримання грошових коштів від третіх осіб та легалізації доходів отриманих злочинним шляхом.

Враховуючи викладене, на переконання сторони обвинувачення, у разі перебування на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе продовжувати вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховування та спотворення речей і документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

- незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наразі у кримінальному проваджені не допитані усі свідки, а тому ОСОБА_5 може вчиняти незаконний тиск на них та членів їх родини, та таким чином схилити до надання неправдивих показів.

Крім того, за результатами проведення 13.03.2025 обшуку за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 16, відділення №319/05 АБ «Укргазбанк», вилучено значну суму готівкових коштів, що свідчить про наявність у останнього можливості до підкупу як свідків, так і інших учасників кримінального провадження, з метою створення штучних доказів своєї невинуватості.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

(п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення тяжкого корупційного злочину, до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк до десяти років.

Перебуваючи на волі ОСОБА_5 , з метою уникнення спеціальної конфіскації на майно, на яке накладено арешт, може вчинити активні дії щодо знищення рухомого майна, на яке накладено арешт, або вчинити відносно такого майна інші незаконні дії, що унеможливлять подальше його звернення у власність держави.

Крім того, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 має значний досвід роботи на керівних посадах, у нього наявні відповіді фінансові та організаційні можливості, особистісні та ділові зв`язки, які він, перебуваючи на волі, зможе використати, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 вніс неправдиві відомості до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 та 2024 роки, відтак наявний обґрунтований ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вказану процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування наявний обґрунтований ризик вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий, з погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 16 512 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 44 999 108 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили визначити заставу в межах визначених ст. 182 КПК України.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000611, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000611 від 14.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 366- 2, ч.3 ст. 209, 368-5 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Державного агентства лісових ресурсів № 365-К від 15 липня 2019 року ОСОБА_5 призначено на посаду директора ДП «Попілнянське лісове господарство», наказом ДСГП «Ліси України» №81-к від 14 грудня 2022 року на посаду директора Філії «Вищедубещанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», наказом ДСГП «Ліси України» № 692-к від 12 липня 2023 року, на посаду заступника директора Центрального лісового офісу ДСГП «Ліси України».

Відповідно до статей 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 20 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, яку ратифіковано Верховною радою України із заявами Законом № 251-V (251-16) від 18.10.2006 за умови дотримання своєї конституції та основоположних принципів своєї правової системи кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання злочином умисне незаконне збагачення, тобто значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи і які вона не може раціонально обґрунтувати.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», органи державної лісової охорони є правоохоронними органами.

Згідно абз. 2 п. 1 Положення про державну лісову охорону, лісову охорону інших лісокористувачів та власників лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009, держлісоохорона має статус правоохоронного органу.

Пунктом 5 вищевказаного положення визначено, що до посадових осіб держлісоохорони належать посадові особи Держлісагентства, Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з питань лісового і мисливського господарства, обласних управлінь лісового та мисливського господарства і підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства, згідно з додатком.

Посадові особи державної лісової охорони, лісової охорони інших постійних лісокористувачів та власників лісів визначені у додатку до Положення про державну лісову охорону, лісову охорону інших лісокористувачів та власників лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009, зокрема в розділі «Обласних управлінь лісового та мисливського господарства» - начальник, заступник начальника - головний лісничий, начальник відділу (сектору) лісового господарства, заступник начальника та спеціалісти відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору) охорони і захисту лісу, заступник начальника та спеціалісти відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору) мисливського господарства та спеціалісти відділу (сектору) всіх категорій, керівник, головний лісничий, головний мисливствознавець, начальник відділу (сектору) лісового господарства та інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору) охорони і захисту лісу та інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору), спеціалісти відділу (сектору) мисливського господарства всіх категорій, лісничий, мисливствознавець, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу, начальник лісової пожежної станції, старший єгер та єгер підприємства, установи, організації, у постійному користуванні або власності яких перебувають ліси.

Статтею 241 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 49, 63-70, 73, 75, 77, 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.

Відповідно до Положення про Житомирске обласне управління лісового та мисливського господарства (далі Управління) визначено, що воно підпорядковується Держлісагентству України та є його територіальним органом та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Мінагрополітики України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України (далі Міністр), його першого заступника та заступника, наказами Держлісагентства України, дорученнями Голови Держлісагентства України, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Окрім того, ОСОБА_5 за період перебування на посаді директора ДП «Попілнянське лісове господарство та директора Філії «Вищедубещанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто уповноважений на виконання наступних повноважень, а саме:

- діяти від імені Підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях;

-укладати господарські та інші угоди;

-видавати доручення;

-відкривати рахунки в банках;

-користуватися правом розпорядження коштів Підприємства, накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства;

-в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства;

-вирішувати інші питання, віднесені законодавством, Уповноваженим органом управління, статутом Підприємства і контрактом до компетенції Керівника.

Також, ОСОБА_5 за період перебування на посаді заступника директора Центрального лісового офісу ДСГП «Ліси України» наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто уповноважений на виконання наступних повноважень, а саме:

2.1. Заступник директора Центрального лісового офісу координує діяльність філій Підприємства.

2.2. Забезпечує впровадження у лісове господарство результатів науково-дослідних та дослідно - конструкторських робіт, необхідних для реалізації програм розвитку лісового господарства філій Підприємства.

2.3. Організовує розробку виробничих завдань по лісозаготівлях на рубках головного користування та рубках пов`язаних з веденням лісового господарства і здійснює контроль за їх виконанням у філіях Підприємства.

2.4. Організовує здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів філій від пожеж, незаконних рубок, та інших порушень лісового законодавства, захист лісів від шкідників і хвороб та іншого шкідливого впливу, запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового господарства.

2.5. Здійснює контроль за дотриманням сортиментної структури рубок головного користування філій.

2.6. Організовує та координує діяльность лісової охорони з питань охорони і захисту лісів.

2.7. Визначає необхідність та організовує проведення навчання по сертифікації у філіях.

2.8. Здійснює координацію діяльності філій, діяльність яких координується Офісом.

2.9. Розробляє пропозиції щодо розвитку лісового господарства з урахуванням прийнятого рівня ризику.

2.10. Організовує приймання і передачу лісових земель філій, діяльність яких координується Офісом.

2.11. Визначає основні напрями розвитку лісового насінництва і створення постійної лісонасінної бази на селекційній основі, координує роботу лісових розсадників та лісо-насіннєвих центрів.

2.12. Координує розроблення і контролює виконання заходів щодо відведення лісосік під головне рубання лісу, рубки формування і оздоровлення лісів та інші лісогосподарські рубки.

2.13. Забезпечує контроль якості відведення і таксації лісосік рубок головного користування та рубок формування і оздоровлення лісів.

2.14. Сприяє лісовпорядним партіям, іншим організаціям у проведенні польових робіт, перевіряє якість їх виконання.

2.15. Приймає участь у лісовпорядних нарадах.

2.16. Бере участь у заходах щодо атестації та раціоналізації робочих місць у лісогосподарському виробництві.

2.17. Забезпечує контроль над веденням документації з державного обліку лісів, державного лісового кадастру і галузевого ведення стану і використання земель лісового фонду філій.

2.18. Здійснює координацію філій, діяльність яких координується Офісом для забезпечення вчасного і якісного виконання натуральних показників в об`ємі і номенклатурі.

2.20. Проводить роботу з кадрами по підвищенню професійної майстерності та здійснює контроль відповідності продукції, технологічного процесу вимогам раціональної розробки деревини та підвищення товарності лісопродукції у філіях, діяльність яких координується Офісом.

2.21. Слідкує за виконанням вимог Закону України Про охорону праці, постанови, рішення, накази органів, установ та організацій в галузі охорони праці.

2.22. Надає допомогу філіям, діяльність яких координується Офісом на території Вінницької області у виконанні комплексних заходів з охорони праці та по підвищенню техніко-економічних показників лісопромислового виробництва на основі приміщення стандартизації та метрології.

2.23. Здійснює розроблення та організовує роботу в забезпеченні виконання заходів філій Підприємства на території Вінницької області по: перспективі розвитку лісопромислового виробництва, раціональній розробці лісосировинних ресурсів, найбільш повному використанню лісозаготівельної техніки та обладнання, підвищенню продуктивності праці в лісопромисловій діяльності.

2.24. Відповідає за співпрацю з органами місцевого самоврядування та громадськими об`єднаннями щодо налагодження партнерських взаємин, попередження виникнення конфліктних ситуацій.

2.25. Оперативно реагує на звернення та забезпечує надання необхідної інформації на запити, періодично організовує та бере участь у зборах та засіданнях для обговорення і вирішення проблемних питань.

2.26. Виконує інші доручення директора-Офісу.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи у період з липня 2014 року по 17.02.2020 на посаді директора ДП «Попільнянське лісове господарство», з 15.12.2022 по 12.07.2023 на посаді директора філії «Вищедубечанське лісове господарство» ДСГП «ЛІСИ УКРАЇНИ», з 13.07.2023 по 31.12.2024 на посаді заступника директора Центрального лісового офісу ДСГП «ЛІСИ УКРАЇНИ», а також будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави у розумінні п. 1 Примітки до ст. 368-5 КК України, був працівником правоохоронного органу та на якого поширюються обмеження (у період з 28.11.2019 по 31.12.2024), встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи державної лісової охорони є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Відповідно до положень Примітки до ст. 368-5 КК України, особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під набуттям активів слід розуміти набуття їх особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у власність, а також набуття активів у власність іншою фізичною або юридичною особою, якщо доведено, що таке набуття було здійснено за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Під активами слід розуміти грошові кошти (у тому числі готівкові кошти, кошти, що перебувають на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах), інше майно, майнові права, нематеріальні активи, у тому числі криптовалюти, обсяг зменшення фінансових зобов`язань, а також роботи чи послуги, надані особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під законними доходами особи слід розуміти доходи, правомірно отримані особою із законних джерел, зокрема визначених пунктами 7 і 8 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

При визначенні різниці між вартістю набутих активів та законними доходами не враховуються активи, які є предметом провадження у справах про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, а також активи, стягнуті в дохід держави в рамках такого провадження.

03.07.2020 під № 676 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

10.02.2024 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира розірвано шлюб, зареєстрований 03.07.2020 між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно із частиною 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» у деклараціях, серед іншого, зазначаються відомості про персональні данні особи, що їх декларує, об`єкти нерухомості, цінне рухоме майно, отримані доходи, наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку; банківські та інші фінансові установи, у тому числі за кордоном, у яких у суб`єкта декларування або членів його сім`ї відкриті рахунки (незалежно від типу рахунку, а також рахунки, відкриті третіми особами на ім`я суб`єкта декларування або членів його сім`ї) або зберігаються кошти, інше майно тощо.

Таким чином, відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 , як службова особа державної лісової охорони, належав до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону, в тому числі в частині обов`язку щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посадах директора ДП «Попільнянське лісове господарство», директора Філії «Вищедубещанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», заступника директора Центрального лісового офісу ДСГП «Ліси України», знав та розумів, що на нього покладено обов`язки додержуватися Конституції та законів України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_5 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення умисно, обіймаючи посади директора ДП «Попілнянське лісове господарство», директора Філії «Вищедубещанське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», заступника директора Центрального лісового офісу ДСГП «Ліси України», у період з 28.11.2019 по 31.12.2024 набув активів вартістю 13 169 148,59 гривень грн., законність підстав набуття яких не підтверджено доказами та які значно перевищують його законні доходи, за наступних обставин.

30.01.2025, о 01 годині 46 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснивши вихід у мережу Інтернет та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК за URL-адресою https://nazk.gov.ua затверджену НАЗК форму декларації, із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, подав Декларацію при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.

Перед підписанням декларації ОСОБА_5 ознайомився з попередженням про відповідальність за внесення до неї завідомо недостовірних відомостей, а також підтвердив їх повноту та достовірність шляхом проставлення відповідної відмітки.

Перелік інформації, яка зазначається у декларації, визначений ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції». При цьому під час заповнення декларації суб`єкти декларування, в тому числі і ОСОБА_5 , ознайомлюються із методичними настановами щодо заповнення декларації. Таким чином, ОСОБА_5 був обізнаний із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів декларації за 2024 рік. Аналогічні декларації ОСОБА_5 подав за 2019-2023 роки.

Відповідно до даних ДРФОПП та відомостей, наданих Пенсійним фондом України, з 2019 року по 2024 рік сума доходів ОСОБА_5 становить 3 259 546,91 грн (без відрахування податків та витрат на проживання), з яких 138 067,81 грн пенсійні виплати, що не підлягають оподаткуванню.

Відповідно до декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, доходи та активи ОСОБА_5 становили:

- у 2019 році дохід становив 230 321 грн, активи 350 000 грн та 17 000 дол. США (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2019 сума еквівалентна 402 560,00 грн);

- у 2020 році дохід становив 53 959 грн, активи 500 000 грн та 27 000 дол. США, активи збільшилися на 150 000 грн та 10 000 дол. США (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2020 сума еквівалентна 282 700,00 грн), тобто на суму, що суттєво перевищує його законний дохід;

- у 2021 році не був суб`єктом декларування і відповідно декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не подавав та згідно з ДРФОПП жодних доходів не отримував;

- у 2022 році дохід становив 30 965 грн, активи 750 000 грн, 41 000 дол. США та 15 000 євро, активи збільшилися на 250 000 грн, 14 000 дол. США (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2022 сума еквівалентна 511 840,00 грн) та 15 000 євро (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2022 сума еквівалентна 584 250,00 грн), тобто на суму, що суттєво перевищує його законний дохід;

- у 2023 році дохід становив 1 304 655 грн, активи 750 000 грн, 44 000 дол. США та 25 000 євро, активи збільшилися на 4 000 дол. США (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2022 сума еквівалентна 151 920,00 грн) та 4 000 євро (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2023 сума еквівалентна 168 800,00 грн);

- у 2024 році дохід становив 1 451 965 грн, з них 43 413 грн пенсійні виплати, активи 800 000 грн, 49 000 дол. США та 28 000 євро, активи збільшилися на 5 000 дол. США (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2024 сума еквівалентна 210 150,00 грн) та 3 000 євро (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2024 сума еквівалентна 131 760,00 грн).

Незважаючи на вищевикладене, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.12.2024, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 31.12.2024 та невстановлений на даний час у ході досудового розслідування спосіб ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом придбання транспортних засобів, поповнення належних йому та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) банківскьких рахунків, переказу грошових коштів витрачених на товари, роботи, послуги, перекази третім особам, набув активів вартістю 16 428 695,50 грн., а саме:

- транспортний засіб марки та моделі «PORSCHE CAYENNE», 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , вартістю 2 737 258,00 грн;

- транспортний засіб марки та моделі «MERCEDES-BENZ AMG GLE 53 4MATIC», 2024 року випуску, днз НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_4 , вартістю 5 262 024,99 грн;

- грошові кошти, витрачені на товари, роботи, послуги та грошові перекази третім особам, у сумі 5 762 622,51 грн;

- готівкові кошти у сумі 10 000 євро (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2024 сума еквівалентна 439 200,00 грн) та 53 000 дол. США (згідно з курсом Національного банку України станом на 31.12.2024 сума еквівалентна 2 227 590,00 грн).

При цьому, різниця між вартістю набутих активів та підтвердженою сумою грошових надходжень складає 13169148, 59 грн., що більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує законні доходи ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_5 перебуваючи з 15.12.2022 по 12.07.2023 на посаді директора філії «Вищедубечанське лісове господарство» ДСГП «ЛІСИ УКРАЇНИ» та з 13.07.2023 по 31.12.2024 на посаді заступника директора Центрального лісового офісу ДСГП «ЛІСИ УКРАЇНИ» у відповідності до ч.1 ст. 45, пп. в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) був зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі Національне агентство, НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У ч. 4 ст. 45 Закону передбачено, що упродовж 30 днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію.

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 252/23 від 08.11.2023 затверджено форму та порядок заповнення декларації.

Статтею 46 Закону України «Про запобігання корупції» визначено перелік відомостей, які зазначаються суб`єктом декларування у декларації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Такі відомості включають дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування. У разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» дані про об`єкт декларування, що перебуває у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду (за умови що право володіння або користування виникло у суб`єкта декларування не менше ніж за 30 календарних днів, що передували останньому дню звітного періоду) або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 28.03.2024 о 13:50 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік (унікальний ідентифікатор 2cb5511d-f23e-4f1c-b5ee-9aaa4f3cb57a), до якої умисно вніс завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 11 652 407,18 грн (понад 2 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Зокрема, у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації ОСОБА_5 всупереч вимогам п. 2 ч.3 ст. 46 Закону не зазначив про наявність у його дружини ОСОБА_11 на праві власності таких об`єктів нерухомого майна:

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 112,9 м2, вартістю 7 721 827,53 грн;

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 149 000,00 грн, набутої на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2016 № 572;

- квартира за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 730 000,00 грн, набутої на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2015 № 608.

Крім того, ОСОБА_5 вніс завідомо недостовірні відомості до розділу 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації за 2023 рік, а саме не зазначив про наявність на праві власності у його дружини ОСОБА_11 транспортного засобу марки та моделі «PORSCHE CAYENNE», 2019 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , вартістю 2 737 258,00 гривень.

Одночасно, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» ОСОБА_5 не вніс до декларації за 2023 рік відомості про доходи, отримані його дружиною. Згідно із відомостями ДРФОПП у 2023 році ОСОБА_11 отримала дохід у сумі 20 000 грн за 113 ознакою доходу (спадщина (подарунок) від члена сім`ї першого та другого ступенів споріднення), чим недотримав п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

Також недостовірні відомості ОСОБА_5 вніс до розділу 12 «Грошові активи» декларації за 2023 рік, а саме всупереч вимогам п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону суб`єкт не зазначив відомостіей про залишки коштів, розміщених на його банківських рахунках у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «Ощадбанк», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «УКРЕКСІМБАНК», у сумі 6 823,12 грн, що підтверджується виписками про рух коштів на рахунках ОСОБА_5 у зазначених банківських установах.

Поряд з цим ОСОБА_5 вніс недостовірні відомості до розділу 13 «Фінансові зобов`язання» декларації та не зазначив про наявність фінансових зобов`язань перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме заборгованість станом на кінець звітного періоду у сумі 287 498,53 грн, чим не дотримав вимоги п. 9 ч. 1 ст. 46 Закону, що підтверджується випискою про рух коштів, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

З огляду на зазначене відомості, що подані ОСОБА_5 у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2023 рік виправленій (ID документа2cb5511d-f23e-4f1c-b5ee-9aaa4f3cb57a) відрізняються від достовірних на загальну суму 11 652 407,18 грн грн, що більше ніж у 2000 разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Реалізовуючи єдиний спільний умисел на внесення недостовірних відомостей до декларації, 31.03.2025 о 22:04 ОСОБА_5 подав виправлену декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік (унікальний ідентифікатор 3cab6f27-a394-49a8-a02a-8380197a9bbf), до якої умисно вніс завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 14 344 219,24 грн (понад 2 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Зокрема, у розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» декларації за 2024 рік всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону не зазначив членів сім`ї, а саме: особу, з якою спільно проживає та не перебуває у шлюбі, ОСОБА_10 , синів ОСОБА_12 (актовий запис про народження від 06.03.2014 № 2215), ОСОБА_13 (актовий запис про народження від 24.10.2024 № 2177).

У розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації за 2024 рік ОСОБА_5 всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 46 Закону не зазначив про наявність на праві власності у його дружини ОСОБА_10 таких об`єктів нерухомого майна:

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 112,9 м2, вартістю 7 721 827,53 грн;

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 149 000,00 грн, набутої на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2016 № 572;

- квартира за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 730 000,00 грн, набутої на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.09.2015 № 608.

Крім того, ОСОБА_5 вніс завідомо недостовірні відомості до розділу 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації за 2024 рік, а саме не зазначив про наявність на праві власності у його дружини ОСОБА_10 транспортного засобу марки та моделі «MERCEDES-BENZ AMG GLE 53 4MATIC», 2024 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_4 , вартістю 5 262 024,99 гривні.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» ОСОБА_5 не вніс до декларації за 2024 рік відомості про доходи, отримані його дружиною. Так, згідно із відомостями ДРФОПП у 2024 році ОСОБА_14 отримала дохід у сумі 18 600,00 грн. за 105 ознакою доходу (дохід від продажу (обміну) рухомого майна) та 17 200, 00 грн соціальних виплат, чим не дотримано п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону та внесено недостовірні відомості до зазначеного розділу на загальну суму 35 800,00 гривень.

Також недостовірні відомості ОСОБА_5 внесено до розділу 12 «Грошові активи» декларації за 2024 рік, а саме всупереч вимогам п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону суб`єкт не зазначив відомостей про залишки коштів, розміщених на його банківських рахунках у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «УКРЕКСІМБАНК», у сумі 66 776,49 грн, що підтверджується виписками про рух коштів на рахунках ОСОБА_5 у вказаних банківських установах.

Поряд з цим ОСОБА_5 вніс недостовірні відомості до розділу 13 «Фінансові зобов`язання» декларації та не зазначив про наявність фінансових зобов`язань перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме заборгованість станом на кінець звітного періоду у сумі 378 790,23 грн, чим не дотримав вимоги п. 9 ч. 1 ст. 46 Закону, що підтверджується випискою про рух коштів, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

З огляду на зазначене відомості, що подані ОСОБА_5 у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2024 рік виправленій (ID3cab6f27-a394-49a8-a02a-8380197a9bbf) відрізняються від достовірних на загальну суму 14 344 219,24 грн грн, що більше ніж у 2000 разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб.

04 липня 2025 року о 07:45 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

04 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ст. 368-5 КК України, набутті особою, уповноваженою на виконання функцій держави, місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи;

- ч. 2 ст. 366-2 КК України, умисному внесенні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000611 від 15.11.2024; повідомлення про підозру від 04.07.2025; протоколу обшуку від 13.03.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 13.03.2025; протоколу огляду предметів від 21.03.2025; довідки УОТЗ ГУНП у Вінницькій області по факту незаконного збагачення ОСОБА_5 ; протоколу огляду предметів від 18.03.2025; протоколу допиту менеджера з торгівлі транспортними засобами ТОВ «Інтер Авто Центр» ОСОБА_16 від 13.03.2025; протоколу огляду мобільних телефонів від 07.04.2025; інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків; відомостей щодо перетину ОСОБА_5 кордону України, отриманими каналами мережевого додатку SIENA; щорічних декларацій особи; обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність від 18.06.2025; матеріалів НСРД; протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 04.07.2025 інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366-2, ст. 368-5 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має зареєстроване та постійне місце проживання, не одружений, раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину (ст. 368-5 КК України), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання ж підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_5 має місце реєстрації та постійне місце проживання, має на утриманні дитину, раніше не судимий та є інвалідом 3 (третьої) групи, яку присвоєно з квітня 2022 року, не спростовує наявності ризиків, зазначених слідчим у клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_5 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 16 512 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 44 999 108,00 грн., однак на думку слідчого судді такий розмір застави для підозрюваного є необґрунтованим та є непомірним, разом з тим, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не зазначено у чому ж полягає доцільність визначення підозрюваному застави, в сумі про яку вони просять.

На запитання суду а ні слідчий а ні прокурор не змогли пояснити методики розрахунку пропонованого суду розміру застави у розмірі 44 999 108,00 грн.

В той же час, на думку слідчого судді, характер кримінальних правопорушень в яких підозрюється ОСОБА_5 та його фінансовий стан, докази про який наявні в матеріалах клопотаннях, свідчать про виключність випадку, в розумінні статті 182 КПК України. Однак така виключність випадку має кореспондувати наявним у матеріалах клопотання доказам, щодо розміру незаконного збагачення, хоча й з первинним (попереднім) обґрунтуванням. Такі попередні обгрунтування мають бути розумними та достатніми для визначення розміру застави в оцінці реального майнового стану підозрюваного.

При цьому, з обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення НАЗК від 18.06.2025 слідує, що в ході проведення моніторингу способу життя виявлено ознаки, що свідчать про незаконне збагачення ОСОБА_5 на суму 13 169 148, 59 грн.

Надавши оцінку обставинам вчиненого кримінального правопорушення, зокрема про обставини незаконного збагачення на суму (13 169 148, 59 грн.) слідчий суддя вважає, що визначення застави навіть у максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватись. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

З огляду на наведене, врахувавши обставини вчиненого кримінального правопорушення та розмір незаконного збагачення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення підозрюваному застави у розмірі 13 169 148, 59 грн. оскільки саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 07:45 год. 04.07.2025 року.

Встановити строк дії ухвали суду до 07:45 год. 02.09.2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави в сумі 13 169 148 (тринадцять мільйонів сто шістдесят дев`ять тисяч сто сорок вісім) гривень 59 копійок, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Житомир без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної, обвинуваченої особи запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: