Номер провадження: 11-сс/813/602/25
Справа № 521/2080/25 1-кс/521/637/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.02.2025, про повернення скарги заявника ОСОБА_6 , на бездіяльність прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.02.2025, провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 , щодо невнесення відомостей про вчинення виконуючою обов`язки керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 суспільно небезпечних діянь, передбачених ст. 28, ч. 3-4 ст. 111, ч. 2 ст. 111-2, ст. 114-1, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 368-5, ч. 2 ст. 369-2 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернуто заявнику.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень перебуває в Одеській обласній прокуратурі, яка розташована в Приморському районі м. Одеси, що відноситься до територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси та не підлягає розгляду в Малиновському районному суді м. Одеси.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвалу слідчого судді постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права та є незаконною.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, де його заява була зареєстрована. Відтак зі скаргою на бездіяльність прокурора він звернувся за територіальною юрисдикцією до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси.

Просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі.

Ухвалою судді-доповідача від 27.03.2025 року розглянуто клопотання заявника ОСОБА_6 про забезпечення його особистої участі в залі судових засідань під час розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.02.2025, про повернення скарги заявника ОСОБА_6 , та визнано доцільним провести апеляційний розгляд в режимі відеоконференції за участю заявника, оскільки відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 336 КПК, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі необхідності забезпечення безпеки осіб; введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Частиною 2 статті 336 КПК передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

Таким чином, ч. 2 ст. 336 КПК регламентовано, що саме суду надається дискреційне право під час ухвалення рішення про здійснення судового провадження дистанційно, вирішувати питання про форму судового засідання. Суд може використати своє дискреційне право та вирішити питання про форму судового засідання, адже у ч. 2 ст. 336 КПК, крім іншого зазначено, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває особа, яка знаходиться під вартою, якщо вона проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Таким чином, приписи ст. 336 КПК передбачають можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції в умовах воєнного стану навіть у разі заперечення особи, яка знаходиться під вартою проти цього, та таке питання, згідно з приписами частини 2 цієї статті, суд вирішує ухвалою з наведенням обґрунтувань та мотивів, зокрема щодо обставин, які заважають безпосередній участі особи, яка знаходиться під вартою в судовому засіданні в залі суду.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі Указу Президента України №640/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє на даний час.

Отже, приймаючи до уваги, що на території України введено воєнний стан, встановлена доцільність проведення судового засідання призначеного 28.03.2025 о 10:00 годині в режимі відеоконференції, що не суперечить приписам ст. 336 КПК України.

Вказана ухвала була направлена на адресу ДУ «Одеський слідчий ізолятор» 27.03.2025.

28.03.2025 року перед початком судового засідання за повідомленням службових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 вибув на судове засідання до Приморського районного суду м. Одеси та будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання із заявами та клопотаннями про відкладення судового розгляду на адресу апеляційного суду не звертався.

Зважаючи на наведені вище обставини, враховуючи скорочений термін розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді щодо бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, апеляційний суд на підставі вимог ч. 4 ст. 405, ч. 2 ст. 422 КПК України, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі сторін та у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювати.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Главою 26 Розділу ІІІ КПК України регламентований порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений ст. 303 КПК України.

Зокрема, в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Згідно ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК, з урахуванням положень Глави 26 КПК.

При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Поряд з цим, положеннями статей 318-389 КПК України встановлений порядок судового розгляду кримінальних проваджень, який має здійснюватися з дотриманням вимог ст.ст. 32, 33 КПК щодо їх територіальної та інстанційної підсудності, що застосовується і при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до положень ч. 1 ст.306 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення про повернення скарги, слідчий суддя послався на те, що фактично скарга стосується бездіяльності уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури до якої було скеровано заяву ОСОБА_6 , а тому скарга не відноситься до юрисдикції Малиновського районного суду м. Одеси.

Водночас, як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, яка полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 05.02.2025 року. Таким чином, заявником оскаржувалась бездіяльність правоохоронного органу, який розташований в Малиновському районі м. Одеси, тому саме Малиновський районний суд м. Одеси уповноважений законом на розгляд даної скарги.

Враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення, які допущені судом першої інстанції під час розгляду скарги, не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, оскільки слідчим суддею скарга фактично не розглядалась, не досліджувались інші матеріали долучені до скарги, що свідчить про фактичну відсутність всебічного розгляду в суді першої інстанції у передбаченому законом порядку, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи скарги та прийняти рішення по суті скарги, оскільки протилежне суперечитиме принципу інстанційності судового розгляду та є компетенцією слідчого судді суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_6 не відповідає вимогам процесуального закону, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду скарги в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.02.2025 року якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси повернуто на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР повернути до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4