Справа № 569/3579/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

19 травня 2025 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання слідчої СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження №0000562 від 23.07.2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини метамфетамін, яка відповідно до списку № 2 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863-XIV, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, діючи умисно, з корисливою метою, 15.02.2025, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки незаконно збув (продав) за 1000 (одну тисячу) гривень покупцю ОСОБА_7 психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,0656 г за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 15.02.2025 року, придбав психотропну речовину метамфетамін, масою не менше 0,0656 г, яку зберігав при собі з метою подальшого збуту.

У подальшому, 15.02.2025, приблизно о 14:55 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в дворі будинку № 24, що по вул. Олени Пчілки, отримав від покупця ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 1000 гривень, за які збув (продав) останньому поліетиленовий пакетик з вмістом кристалічної речовини білого кольору з жовтим відтінком, яка містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,0656 г.

Крім того, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини метамфетамін, яка відповідно до списку № 2 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 № 863-XIV, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, діючи умисно, повторно, з корисливою метою, 29.03.2025 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки незаконно збув (продав) за 800 (вісімсот) гривень покупцю ОСОБА_7 психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,0927 г за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 29.03.2025, придбав психотропну речовину метамфетамін, масою не менше 0,0927 г, яку зберігав при собі з метою подальшого збуту.

У подальшому, 29.03.2025, у період часу з 17:32 год. по 17:34 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в дворі будинку № 24, що по вул. Олени Пчілки, в м. Рівне, отримав від покупця ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 800 гривень, за які збув (продав) останньому поліетиленовий пакетик з вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, обіг якої обмежено, масою 0,0927 г.

16 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідча суддя оглянула в судовому засіданні матеріали, а саме: протокол огляду грошових коштів, протоколом огляду особи, яка залучена до проведення оперативної закупки та вручення йому грошових коштів, протоколом огляду особи від 15.02.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 15.02.2025; висновок експерта № СЕ-19/118-25/4028-НЗПРАП від 29.04.2025; протокол огляду грошових коштів, протоколом огляду особи, яка залучена до проведення оперативної закупки та вручення йому грошових коштів, протоколом огляду особи від 29.03.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.03.2025; висновок експерта № СЕ-19/118-25/6421-НЗПРАП від 29.04.2025; інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник вказав, що ОСОБА_5 має батьків пенсійного віку, які мають поганий стан здоров`я та яким потрібний постійний догляд. На підтвердження вищевказаного в судовому засіданні надані відповідні документи.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.307 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Слідча суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, доглядає літніх батьків, отже має міцні соціальні зв`язки. Тому слідчим не доведено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1,3.5 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідча суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки прибувати до слідчого чи прокурора за викликом; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196 КПК України, слідча суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття, без застосування електронних засобів контролю до 17 липня 2025 року.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок, передбачений ч.5 ст.194 КПК України - прибувати до органу досудового розслідування, суду за першою вимогою.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків до 17 липня 2025 року.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9