Провадження № 1-в/127/200/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» про приведення вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року у відповідність до вимог чинного законодавства,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 15.04.2025 року надійшло подання начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» про приведення вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року у відповідність до вимог чинного законодавства.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» у виді довічного позбавлення волі на підставі вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП, а саме викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України начальник установи виконання покарань просить привести вирок апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року у відповідність до вимог чинного законодавства.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що подання начальника установи виконання покарань підлягає задоволенню, тому що вирок апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року підлягає частковій декриміналізації, оскільки сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 є меншою ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Просив виключити з вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року вказівку про засудження ОСОБА_4 за діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України та виключити з вироку вказівку про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 підтримав подання, просив виключити з вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року вказівку про засудження ОСОБА_4 за діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України та виключити з вироку вказівку про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника та прокурора.

Представник ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань про відкладення розгляду подання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи, що представник установи виконання покарань не з`явився у судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, суд вважає за можливе здійснити розгляд подання за його відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч.1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З особової справи засудженого вбачається наступне:

На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання на підставі вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року, яким його засуджено за п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі та ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів та шляхом поглинання менш суворого більш суворим покаранням, призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно із вказаним вироком ОСОБА_4 судимий за вчинення 24.10.2009 року крадіжки на загальну суму 226,15 грн.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України (далі - ПК) визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб, станом на 24.10.2009 року становив 669 грн.

Таким чином, діяння за вироком апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року, яке кваліфіковане за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 24.10.2009 року на загальну суму 226,15 грн., підпадає під дію Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи вказане, з вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року за яким ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання, підлягає виключенню застосування ч. 2 ст. 185 КК України та ст. 70 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання задоволити.

Привести вирок апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року у відповідність до вимог чинного законодавства.

Виключити з вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року вказівку про засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Виключити з вироку апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року вказівку про призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2010 року за п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення невідбутого покарання за вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2006 року, до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: