Справа № 282/450/25
Провадження № 1-кс/282/141/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

06 травня 2025 рокуселище Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любар, клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000139 від 22.09.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , звернулася до суду із клопотанням у якому зазначає, що у провадженні СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000139 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_4 , з метою власної наживи, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме: вимоги ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу психотропних речовин, обіг яких заборонено, включених до списку 2 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, достовірно знаючи, що психотропна речовина PVP - (1-феніл 2-піролідин 1-іл пентан 1 он), обіг якої заборонений, маючи корисливий мотив, направлений на незаконний її збут, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, упродовж періоду з березня 2023 року по березень 2025 року, здійснював незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин на території селища Любар Житомирського району Житомирської області.

Окрім того, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (дата, час, місце,), у не встановленої досудовим розслідуванням особи, але не пізніше 01.03.2025 незаконно придбав, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку отримав, 04.03.2025 близько 17 години 56 хвилин, через відправлення №0515, у відділенні ТОВ «Нова пошта» №1, що в селищі Любар по вулиці Райради,3 Житомирського району Житомирської області та незаконно зберігав її при собі з метою подальшого її збуту, однак був відразу ж викритий працівниками поліції, відділення поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області.

Так, 04.03.2025 о 18 год. 30 хв., працівниками відділення поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області в селищі Любар по вул.Райради 3 Житомирського району, в ОСОБА_4 було вилучено відправлення №0515 де знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи, являється особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл 2-піролідин 1-іл пентан 1 он) загальною масою 17,4216 грам.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, PVP - (Таблиця І Список № 2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено в особливо великих розмірах.

18.04.2025, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , на балконі квартири, було виявлено та вилучено предмети для незаконного вживання психотропних речовин з нашаруваннями на них особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP - (1-феніл 2-піролідин 1-іл пентан 1 он) загальною масою 0.00509 грам, а також в господарській прибудові, яка є в користуванні ОСОБА_4 , виявлено та вилучено електронні ваги з нашаруваннями на них особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP - (1-феніл 2-піролідин 1-іл пентан 1 он) загальною масою 0,00012 грам.

30.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

В клопотанні слідчим вказано, що аналіз зібраних на даному етапі досудового розслідування доказів свідчить, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 9 до 12 років.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 присутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення; незаконновпливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання будь-яким спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та забезпечення можливості виконання судових рішень, слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених главою 18 КПК України, не буде достатнім для запобігання ризикам зазначеним вище.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання у виді тримання під вартою заперечив та просив розглянути можливість щодо обрання відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, відповідно до ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд приймає до уваги, що згідно ч.1 ст.183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд приймає до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, згідно якого взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано фактом вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Органом досудового розслідування 30.04.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Окрім цього, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_4 не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, схильний до вживання психотропних речовин, що підтверджується його письмовими поясненнями, що містяться в матеріалах клопотання, а тому вважає, що існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти нові кримінальні правопорушення, тому наявні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, та запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні.

Будь-яких перешкод за віком чи станом здоров`я для тримання ОСОБА_4 під вартою немає.

Таким чином, суд переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити підозрюваному ОСОБА_4 , розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою для ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено о 13 год. 45 хв. 08 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1