В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

цивільного позивача ОСОБА_7 ,

представника потерпілих(цивільних позивачів) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Біла Церква Київської області обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 0000265, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Володарка Київської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, освіта вища, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Водій ОСОБА_12 7 травня 2024 року близько 9 години 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 82 км + 980 м автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса», що в Білоцерківському районі Київської області, у напрямку міста Одеса, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху, ПДР), відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимог пунктів 10.1, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та 10.4, згідно з яким «водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам», внаслідок особистої необережності, діючи з кримінальною, протиправною недбалістю до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, не надавши дорогу зустрічному транспортному засобу, почав здійснювати маневр розвороту наліво, та виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем «ToyotaCamry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ToyotaCamry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження закритої черепно-мозкової травми, яка включає в себе садна та синці на голові та обличчі, переломи лобної, скроневої, тім`яної кісток з переходом на тім`яно-лускатний шов ліворуч, переломи всіх стінок лівої орбіти, перелом крила основної кістки ліворуч, переломи медіальної, верхньої, нижньої стінок правої орбіти, переломи стінок обох верхньощелепних пазух, переломи гратчастої кістки, перелом кісток носу, крововиливи під та над твердою мозковою оболонкою ліворуч, геморагічні забої в лівій лобній частці головного мозку з набряком паренхіми мозку; хребетно-спинномозкова травма, яка включає в себе компресійні переломи тіла 7-го шийного хребця, 1-3-го грудних хребців, синці в підреберній ділянці зліва. Всі виявлені тілесні ушкодження складають комплекс тупої поєднаної травми тіла (політравми), що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як така, що є небезпечною для життя.

Водій автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритою травми грудної клітки, яка включає в себе перелом грудини, синець на грудній клітці зліва. Виявлені ушкодження складають комплекс закритою травми грудної клітки, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Пасажир автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_12 вимог пунктів 2.3 б), д); 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_13 та спричиненні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

За таких обставин ОСОБА_12 порушив правила безпеки дорожнього руху будучі особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження малолітньому потерпілому ОСОБА_13 та спричинили потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження,тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

3. Позиції сторін.

Прокурор підтримала обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті. Зазначила, що докази, надані суду стороною обвинувачення, є належними, достовірними та допустимими, а у своїй сукупності достатніми для доведення обставин, викладених в обвинувальному акті. Просила визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування строком на 3 роки. Щодо заявленого цивільного позову просила задовольнити в частині, що документально підтверджується.

Представник потерпілих підтримав позицію прокурора та просив притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності. Вважає, що зібраними доказами підтверджується отримання потерпілими тілесних ушкоджень саме внаслідок порушення обвинуваченим правил дорожнього руху. Уточнив вимоги цивільного позову.

Потерпілі підтримали позицію свого представника. Додатково надали пояснення щодо обґрунтування розміру моральної шкоди.

Захисник вказала, що вина обвинуваченого не доведена, оскільки стороною обвинувачення не в повній мірі перевірена наявність порушень Правил дорожнього руху іншим водієм ОСОБА_5 . Відтак вважає, що сторона обвинувачення переклала тягар доведення на сторону захисту. Вважає, що саме дії іншого водія призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений своєї вини не визнав. Підтримав позицію свого захисника.

Представник цивільного відповідача ТОВ «Агротрейд-2000» проти задоволення цивільного позову заперечувала, оскільки представником цивільного позивача не уточнено суму позовних вимог після подання експертизи, яка визначила залишкову вартість транспортного засобу після ДТП. Крім того зауважила про безпідставність позову в частині стягнення моральної шкоди з посиланням на невстановлення винуватості ОСОБА_12 ..

4. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Частина 2 статті 286 КК України передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

4.1. Оцінка доказів

Відповідно до статті 84 КПК України доказами у провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Всі докази, якими сторони обґрунтовують чи спростовують пред`явлене обвинувачення, мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності і достатності.

Учасники не заявляли клопотання щодо недопустимості доказів, які досліджені судом. Водночас судом не встановлені підстави визнавати надані сторонами докази недопустимими.

Однак захисник заявила клопотання про визнання неналежними доказами висновки експертів, в яких враховані показання ОСОБА_5 , які він надавав на стадії досудового розслідування, оскільки вони розходяться з тими, що останній надав під час судового розгляду, а саме:

- висновок експерта від 28.10.2024 № СЕ-19/111-24/39974-ІТ;

- висновок експерта від 04.11.2024 № СЕ-19/111-24/62989-ІТ;

- висновок експерта від 26.07.2024 № СЕ-19/111-24/34069-ФП.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про визнання неналежними доказами зазначених висновків експертів.

Наведені висновки є результатом спеціального наукового дослідження, проведеного уповноваженими експертими, із дотриманням процесуального порядку, передбаченого КПК України. Вони оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, містять обґрунтування, посилання на вихідні дані, джерела отриманої інформації, а також належним чином засвідчені. Підстави для визнання таких доказів неналежними чи недопустимими у розумінні статей 85 та 86 КПК України відсутні.

Щодо аргументів захисника про те, що висновки експертів ґрунтуються на показаннях потерпілого ОСОБА_5 , які частково не збігаються з його поясненнями в судовому засіданні, суд зазначає таке. Розбіжність між показаннями, наданими на різних стадіях кримінального провадження, сама по собі не свідчить про недопустимість доказу, отриманого з використанням таких даних. Навпаки, надання нових або уточнених пояснень у суді є процесуальним правом сторін, однак оцінка достовірності відповідних тверджень здійснюється судом за правилами ст. 94 КПК України з урахуванням усієї сукупності доказів.

При цьому слід зазначити, що сама захисник, обґрунтовуючи власну позицію по суті обвинувачення, посилається на один із тих самих висновків експертизи зокрема, від 04.11.2024 № СЕ-19/111-24/62989-ІТ, що фактично виключає послідовність і логічну обґрунтованість заявленого клопотання. Неможливо водночас ставити під сумнів доказ і спиратися на нього як на підставу для захисту, не втрачаючи внутрішньої суперечності.

Таким чином, доводи сторони захисту по суті зводяться до незгоди з встановленими в ході розслідування та підтвердженими в суді обставинами справи, що не може бути підставою для визнання висновків експертиз неналежними або недопустимими доказами. З урахуванням викладеного, клопотання захисника не підлягає задоволенню.

4.2. Щодо суб`єкта кримінального правопорушення.

Диспозиція частини 2 статті 286 КК України передбачає вчинення кримінального правопорушення загальним суб`єктом фізична осудна особа, якій виповнилося 16 років та яка керує транспортним засобом.

ОСОБА_12 року народження, медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує. Відомостей про його неосудність суду не надано. Обставина його керування транспортним засобом учасниками не оспорювались. Відтак обвинувачений є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 286 КК України.

4.3. Щодо об`єктивної сторони.

Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення передбачає наявність таких складових: 1) діяння (дія або бездіяльність), що полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом; 2) наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень; і 3) причинний зв`язок між зазначеними діянням і наслідками.

Сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_12 07.05.2024, керуючи технічно-справним автомобілем марки «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись рухаючись на 82 км + 980 м автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса», у напрямку міста Одеса, в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху, ПДР), відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимог пунктів 10.1, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та 10.4, згідно з яким «водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам», внаслідок особистої необережності, діючи з кримінальною, протиправною недбалістю до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, не надавши дорогу зустрічному транспортному засобу, почав здійснювати маневр розвороту наліво, та виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження закритої черепно-мозкової травми, яка включає в себе садна та синці на голові та обличчі, переломи лобної, скроневої, тім`яної кісток з переходом на тім`яно-лускатний шов ліворуч, переломи всіх стінок лівої орбіти, перелом крила основної кістки ліворуч, переломи медіальної, верхньої, нижньої стінок правої орбіти, переломи стінок обох верхньощелепних пазух, переломи гратчастої кістки, перелом кісток носу, крововиливи під та над твердою мозковою оболонкою ліворуч, геморагічні забої в лівій лобній частці головного мозку з набряком паренхіми мозку; хребетно-спинномозкова травма, яка включає в себе компресійні переломи тіла 7-го шийного хребця, 1-3-го грудних хребців, синці в підреберній ділянці зліва. Всі виявлені тілесні ушкодження складають комплекс тупої поєднаної травми тіла (політравми), що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як така, що є небезпечною для життя.

Водій автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритою травми грудної клітки, яка включає в себе перелом грудини, синець на грудній клітці зліва. Виявлені ушкодження складають комплекс закритою травми грудної клітки, та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Пасажир автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Такі твердження підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив, що 07.05.2024 їхав на автомобілі «Toyota Camry» з дружиною ОСОБА_6 , що перебувала на передньому пасажирському сидінні, та сином ОСОБА_13 , який перебував на задньому пасажирському сидінні в дитячому кріслі, на трасі Київ-Одеса в бік м. Києва. Приблизно о 9 годині ранку, рухаючись по прямій ділянці дорозі по сухому асфальтному покритті в правій смузі приблизно зі швидкістю 110 км на годину, вирішив здійснити випередження транспортного засобу, що їхав попереду. Після закінчення маневру випередження ОСОБА_5 знову перестроївся в праву смугу руху. Наблизившись до місця розвороту зустрічного транспорту побачив темний автомобіль, який не зупиняючись почав робити маневр розвороту. В цей момент швидкість автомобіля потерпілого складала близько 120 км на годину. Потерпілий задля уникнення удару застосував екстрене гальмування та викрутив руль праворуч і відчув удар. Повідомив, що зіткнення відбулось в правій смузі руху, після чого автомобіль відкинуло в бік відбійника, що розділяє потоки автомобілів. Пам`ятає, що дружина почала кричати, потерпілий вибив свої двері та відчинив задні пасажирські дверцята щоб дістати сина. Внаслідок аварії малолітнього ОСОБА_13 зажало ременями безпеки, які потерпілий розрізав, щоб дістати дитину. Підтвердив, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав перелом грудини, у дружини була зламана нога, а дитина отримала черепно-мозкову травму;

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що 07.05.2024 приблизно о 9 годині ранку вона, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні, їхала з чоловіком і його сином в бік Києва. За її відчуттями рухались не швидко. Після здійснення маневру випередження ОСОБА_5 , керуючи автомобілем перестроївся в праву смугу руху. Пам`ятає, що побачила темний автомобіль безпосередньо перед зіткненням. Внаслідок аварії отримала перелом стегнової кістки;

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 , який свою вину не визнав. Однак пояснив, що 07.05.2025 він зранку, приблизно о 9 годині 30 хвилин, виїхав по робочим питанням на службовому автомобілі «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з території підприємства ТОВ «Агротрейд-2000». Виїхавши на трасу Київ-Одеса перестроївся в лівий ряд для здійснення розвороту. Пояснив, що цією дорогою їздив часто і за звичкою під`їхавши до міста розвороту пропустив три автомобілі, що рухались на зустріч. Потім почав маневр розвороту. Останнє, що пам`ятає, це те, що передня частина його автомобіля почала заїжджати в частину проїзної частини дороги, розширеної для розвороту, так звану «кишеня для розвороту». Зауважив, що ділянка зустрічного руху в цій частині траси проглядається приблизно на 500 метрів. Обвинувачений зауважив, що ті автомобілі, які були в полі його зору були на відстані, що дозволяли завершити маневр. Повідомив, що має понад 15 років водійського стажу, протягом яких лише двічі притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Додав, що внаслідок травм, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, отримав групу інвалідності;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.05.2024, відповідно до якого встановлено вид події зіткнення транспортних засобів; місце ДТП розташовано на автодорозі Київ-Одеса 83 км + 380 м. Дорожньо-транспортна пригода трапилась за участю транспортного засобу «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому виявлені пошкодження правої бокової часини та повністю деформований кузов, та транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якого пошкоджена передня частина (том 2, а.с. 71-105);

- висновком експерта № 223 від 13.05.2024, відповідно до якого у крові ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , метилового, етилового спиртів, а також пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено (том 2, а.с. 117);

- протоколом огляду предметів від 20.05.2024 , яким зафіксовані результати огляду відеозапису, наданого адвокатом ОСОБА_12 ОСОБА_11 . Під час перегляду відео встановлено, що об`єктив камери виходить на подвір`я огородженої території та правою верхньою частиною кадру захоплює частину автодороги, на якій рухаються транспортні засоби, як в одну так і в іншу сторону.

О 09:39:42 в кадрі з`являється автомобіль, візуально схожий на автомобіль «KIA Sportage», який не швидко рухається з ліва на право відносно камери спостереження, та наближаючись до місця розвороту (розрив у розділювальному зустрічні смуги руху металевому відбійнику), починає здійснювати виїзд на зустрічні смуги напрямку руху. В цей час, о 09:39:52, в кадрі запису з`являється легковий автомобіль сірого кольору, який рухається у зустрічному напрямку вказаному автомобілю, та не доїжджаючи до місця розвороту зміщується вправо, де в подальшому і відбувається зіткнення (том 2, а.с. 122-124);

- відеозаписом з камери спостереження ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000», на якому зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.05.2024, який відповідає опису, наведеному в протоколі огляду від 20.05.2024 (том 2, а.с. 133);

- висновком експерта від 26.07.2024 № СЕ-19/111-24/34069-ФП, відповідно до якого:

1) швидкість руху автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 128,7 км/год ± 13,38 км/год;

2) з моменту початку розвороту автомобіля «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту зіткнення транспортних засобів проходить 2,88 ± 0,11 с (том 2, а.с. 127-132);

- висновком експерта від 18.09.2024 № СЕ-19/111-24/39977-ІТ, відповідно до якого:

1) на момент огляду автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , несправностей технічного стану гальмівної системи не виявлено, тобто вона (гальмівна система) знаходиться в працездатному стані;

2) на момент огляду автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , несправностей технічного стану рульового управління не виявлено, тобто воно (рульове управління) знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування (рульове управління) перед подією, не виявлено;

3) елементи підвіски автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент огляду знаходяться в технічно-несправному стані через пошкодження амортизаційної стійки та важеля підвіски лівого переднього колеса. Вказана несправність має аварійний характер, оскільки розташована в зоні максимальної деформації елементів конструкції автомобіля внаслідок дії ударного навантаження і утворилась в процесі ДТП при зіткненні автомобіля з перешкодою. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі елементів підвіски «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед подією, не виявлено (том 2, а.с. 135-139);

- висновком експерта від 18.09.2024 № СЕ-19/111-24/39977869-ІТ, відповідно до якого:

1) на момент огляду автомобіля «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , несправностей технічного стану гальмівної системи не виявлено, тобто вона (гальмівна система) знаходиться в працездатному стані;

2) рульове керування автомобіля «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду перебуває в технічно-несправному непрацездатному стані, через пошкодження правої рульової тяги. Вказана несправність має аварійний характер, оскільки розташована в зоні максимальної деформації елементів конструкції автомобіля внаслідок дії ударного навантаження і утворилась в процесі ДТП при зіткненні автомобіля з перешкодою. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено;

3) елементи підвіски автомобіля «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в технічно-несправному стані через пошкодження амортизаційної стійки, важеля та штанги стабілізатора підвіски правого переднього колеса. Вказана несправність має аварійний характер, оскільки розташована в зоні максимальної деформації елементів конструкції автомобіля внаслідок дії ударного навантаження і утворилась в процесі ДТП при зіткненні автомобіля з перешкодою. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі елементів підвіски «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед подією, не виявлено (том 2, а.с. 141-145);

- висновком експерта від 28.10.2024 № СЕ-19/111-24/39974-ІТ, відповідно до якого:

1) в результаті дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «ToyotaCamry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , утворились механічні пошкодження деталей кузова передньої частини, на автомобілі «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , утворились механічні пошкодження деталей правої бокової частини;

2) в момент первинного контакту передня частина автомобіля «ToyotaCamry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , контактувала щ деталями правої бокової часини автомобіля «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому повздовжні вісі транспортних засобів розташовувались під кутом близько 80°, при перехресних напрямках їх руху;

3) зіткнення автомобілів «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася на 83 км автодороги М-05 сполученням Київ-Одеса, що на території Білоцерківського району Київської області, в місці, призначеному для розвороту транспортних засобів, на правій смузі руху, призначеній для руху в напрямку м. Київ, до початку утворення «сліду бокового юзу автомобіля № 2 (позначка 4 на схемі ДТП). Встановити більш точне розташування місця зіткнення автомобілів «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відносно елементів дороги, за наявної слідової інформації, не уявляється можливим, по причині відсутності для цього необхідного комплексу слідової інформації (том 2, а.с. 147-152);

- висновком експерта № 191/Е, дата початку експертизи 08.10.2024, дата закінчення 15.10.2024, відповідно до якого згідно наданої медичної документації та заключення консультанта рентгенолога ДСУ «Київське ОБ СМЕ», у громадянки ОСОБА_6 , 1989 року народження, виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегневої кістки, яке утворилось від контакту з тупим предметом, яким могли бути виступаючі частини салону автомобіля, могло утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові та в наданій медичній документації, тобто 17.05.2024 під час ДТП при знаходженні ОСОБА_6 в салоні автомобіля, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, так як для зрощення перелому такого характеру необхідний термін більший за 21 день (том 2, а.с. 153-155);

- висновком експерта № 190/Е, дата початку експертизи 08.10.2024, дата закінчення 14.10.2024, відповідно до якого:

1) згідно наданої медичної документації та заключення консультанта рентгенолога ДСУ «Київське ОБ СМЕ», у громадянина ОСОБА_13 , 2020 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка включає в себе садна та синці на голові та обличчі, переломи лобної, скроневої, тім`яної кісток з переходом на тім`яно-лускатний шов ліворуч, переломи всіх стінок лівої орбіти, перелом крила основної кістки ліворуч, переломи медіальної, верхньої, нижньої стінок правої орбіти, переломи стінок обох верхньощелепних пазух, переломи гратчастої кістки, перелом кісток носу, крововиливи під та над твердою мозковою оболонкою ліворуч, геморагічні забої в лівій лобній частці головного мозку з набряком паренхіми мозку; хребетно-спинномозкова травма, яка включає в себе компресійні переломи тіла 7-го шийного хребця, 1-3-го грудних хребців; синці в підреберній ділянці зліва;

2) всі виявлені тілесні ушкодження складають єдиний комплекс тупої поєднаної травми тіла (політравми), тобто утворились одномоментно або в швидкій послідовності одне за одним від контакту з тупими предметами, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, могли утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові та в наданій медичній документації, тобто 07.05.2024 під час ДТП при знаходженні ОСОБА_13 в салоні автомобіля. Виявлена політравма відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, як така, що є небезпечною для життя, згідно з пунктами 2.1.3.б; 2.1.3.е «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. Діагноз «гематома паренхіми нижніх відділів селезінки» не підтверджений об`єктивними відомостями, а тому при оцінці наявності та ступеню тяжкості до уваги не приймався.

При цьому обставинами, які враховані судовим експертом при наданні відповіді на запитання «3. Чи могли утворитись виявлені у ОСОБА_13 тілесні ушкодження в результаті описуваної дорожньо-транспортної пригоди?» були зокрема відомості з медичної карти стаціонарного хворого № 7636 НДСЛ «Охматдит» МОЗ України, відповідно до яких зі слів батька 07.05.2024 близько 09:00 ДТП, дитина знаходилась на задньому сидінні в автокріслі. Аналогічні відомості зазначені у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 4313 КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2» від 07.05.2025 (том 2, а.с. 156-162);

- висновок експерта № 189/Е, дата початку експертизи 08.10.2024, дата закінчення 15.10.2024, відповідно до якого:

1) згідно наданої медичної документації та заключення консультанта рентгенолога ДСУ «Київське ОБ СМЕ», у громадянина ОСОБА_5 , 1991 року народження, виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, яка включає в себе перелом грудини, синець на грудній клітці зліва;

2) виявлені ушкодження складають комплекс закритої травми грудної клітки, яка утворилась від контакту з тупим(и) предметом(ми), яким(и) могли бути виступаючі частини салону автомобіля, могла утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові та в наданій медичній документації, тобто 07.05.2024 під час ДТП при знаходженні ОСОБА_5 в салоні автомобіля, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, так як для зрощення перелому такого характеру необхідний термін більший за 21 день (том 2, а.с. 163-165);

- протоколом слідчого експерименту від 25.10.2024 за участю свідка ОСОБА_5 , останній повідомив, що рухався в напрямку м. Києва зі сторони м. Одеси. Поблизу місця, облаштованого для розвороту транспорту із зустрічного напрямку, він побачив автомобіль марки KIA, який почав здійснювати маневр розвороту, після чого відбулось зіткнення. Свідок вказав, що рухався зі швидкістю 120 км/год відповідно до показників спідометра та займав праву смугу руху.

Під час проведення експерименту свідком було вказано на орієнтовне місце розташування автомобілів під час зіткнення, яке, на думку захисника, не відповідає положенню, зафіксованому в схемі ДТП, що міститься в протоколі огляду місця події. Однак, суд звертає увагу, що за схемою, долученою до протоколу слідчого експерименту (т. 2, а.с. 172), місце зіткнення визначено у межах правої смуги руху автомобіля «Toyota Camry» на відстані 1,4 м від правого краю проїзної частини та 8,1 м від початку металевого відбійника, що повністю відповідає інформації, зафіксованій у схемі до протоколу огляду місця події від 07.05.2024 (т. 2, а.с. 76). Зокрема, в останній схемі зафіксовано відстань від початку відбійника до крайової розмітки (широкої суцільної лінії) 0,8 м, а від неї до місця забоїни на асфальті 7,2 м, що в сукупності дає аналогічні параметри розміщення зіткнення(т. 2, а.с. 166172).

Щодо доводів захисника про невідповідність фотоматеріалів обставинам, викладеним у схемах, суд зазначає, що на фото, долучених до слідчого експерименту, транспортні засоби, що моделюють їх положення на момент зіткнення, розміщені біля дорожньої розмітки 1.16.1, тобто в межах центральної частини так званої "кишені для розвороту", а не на її початку, як помилково стверджує захисник. Таким чином, зібрані докази не суперечать одне одному та узгоджуються між собою як за відстанями, так і за просторовим положенням об`єктів;

- висновком експерта від 04.11.2024 № СЕ-19/111-24/62989-ІТ, відповідно до якого розглянуто дві версії розвитку дорожньо-транспортної пригоди: 1) відомості, зафіксовані проведеним слідчим експериментом за участі ОСОБА_5 , щодо руху автомобіля «Toyota Camry» в правій смузі руху; 2) відомості, зафіксовані в первинних показаннях свідка ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 щодо руху автомобіля «Toyota Camry» в лівій смузі. Висновки експерта по варіанту 1:

1) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_12 повинен був керуватись вимогами пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху;

2) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 повинен був керуватись вимогами пунктів 12.3, 12.6.г), 12.9.б Правил дорожнього руху;

3) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_12 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху;

4) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 , з моменту виникнення небезпеки для його руху, не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) шляхом застосування екстреного гальмування;

5) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_12 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, тому в діях водія автомобіля «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_12 , експертом, з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 , з моменту виникнення небезпеки для його руху, не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) шляхом застосування екстреного гальмування, тому в діях водія автомобіля Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 , експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з виникненням городньою-транспортної пригоди, не вбачається.

Висновки експерта по варіанту 2:

1) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_12 повинен був керуватись вимогами пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху;

2) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 повинен був керуватись вимогами пунктів 10.1, 12.3, 12.6.г), 12.9.б Правил дорожнього руху;

3) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_12 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху;

4) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху;

5) у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_12 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, тому в діях водія автомобіля «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_12 , експертом, з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «KIA Sportage» (р.н. НОМЕР_1 ) шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, тому в діях водія автомобіля «Toyota Camry» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 , експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням городньою-транспортної пригоди.

При цьому, як вже зазначено, другий варіант експертного дослідження проведений у зв`язку з первинними показаннями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Суд, оцінюючи вказаний висновок експерта в сукупності, доходить висновку про достовірність саме першого з наведених варіантів, відповідно до якого автомобіль потерпілих рухався у правій смузі руху. Такий висновок ґрунтується, насамперед, на безпосередньому сприйнятті судом показань потерпілих, які у судовому засіданні були послідовними, логічними та узгодженими з об`єктивними даними матеріалів справи, зокрема зі схемою місця події та фототаблицями.

Крім того, суд відзначає, що показання потерпілих підтверджуються даними слідчого експерименту, результатами огляду місця події, а також технічною можливістю здійснення розвороту транспортним засобом KIA саме в тому місці, яке зафіксоване на схемі та фотоматеріалах. Суд вважає, що другий варіант висновку експерта не знайшов достатнього підтвердження в інших доказах, зокрема показанням самого обвинуваченого, а відтак не може бути покладений в основу вироку.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Пунктом 10.4 ПДР передбачено, що водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. Однак, як вбачається з досліджених матеріалів ОСОБА_12 не дотримався вказаних ПДР внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Camry» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

При цьому обвинувачений та захисник не оспорює висновки експертів в частині встановлення ними в діях ОСОБА_12 порушень правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням цієї пригоди.

Суд дійшов висновку про відсутність прямого причинно-наслідкового зв`язку між перевищенням швидкості водієм ОСОБА_5 та наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди. Попри те, що швидкість його руху перевищувала встановлені обмеження, саме дії обвинуваченого ОСОБА_12 мають характер первинних і вирішальних, оскільки саме вони стали пусковим механізмом розвитку небезпечної ситуації на дорозі. Зокрема, судом встановлено, що обвинувачений, здійснюючи маневр розвороту, порушив приписи Правил дорожнього руху, зокрема пункти 10.1 та 10.4, не переконавшись у його безпечності та не надавши перевагу зустрічному транспорту, чим безпосередньо створив загрозу зіткнення.

Висновок експерта однозначно вказує на те, що саме ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути зіткнення, дотримавшись вимог ПДР, тоді як водій автомобіля «Toyota Camry» з моменту виникнення небезпеки вже не мав технічної змоги ефективно відреагувати на загрозу навіть за умов екстреного гальмування. Така обставина свідчить, що суб`єктивне перевищення швидкості не мало причинного значення для настання наслідків, оскільки на момент розвороту транспортного засобу «Kia Sportage» зустрічний автомобіль уже перебував у безпосередній зоні досяжності, і небезпека зіткнення виникла саме внаслідок порушення пріоритету руху з боку обвинуваченого.

Суд, зіставивши всі джерела доказів, визнав достовірним саме той варіант розвитку подій, за яким автомобіль потерпілих рухався у правій смузі в межах допустимої ситуації дорожнього руху. Показання потерпілих, результати слідчого експерименту та схема місця події взаємно підтверджують одне одного і спростовують будь-які припущення про провокуючу роль водія «Toyota Camry». Відтак, навіть за умов перевищення ним швидкості, таке порушення не є юридично релевантним у розрізі причинного зв`язку, оскільки не перебуває у безпосередньому зв`язку з подією зіткнення.

Отже, у діях ОСОБА_5 не встановлено тих порушень, які б мали безпосередній вплив на настання ДТП, тоді як саме порушення ПДР з боку ОСОБА_12 стали визначальним фактором дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння шкоди потерпілим. У контексті аналізу причинного зв`язку, саме поведінка обвинуваченого становить юридично значущу і технічно підтверджену першопричину настання тяжких наслідків, що унеможливлює перекладання відповідальності на іншу особу.

Щодо зауваження захисника, що отримані малолітнім ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження виникли внаслідок невиконання ОСОБА_5 вимог п. 21.11 ПДР, відповідно до якого 21.11. забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Однак з досліджених матеріалів судом встановлено, що при проведенні експертного дослідження отриманих ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, експертом врахована інформація з медичної документації, зокрема консультативний висновок невролога від 07.05.2024, в якому зазначено що дитина знаходилась на задньому пасажирському сидінні у дитячому автокріслі, проте був пристебнутий паском лише в зоні поясу. В результаті хлопчик вдарився лобною ділянкою об елементи авто між передніми сидіннями. Саме на підставі таких вихідних відомостей судовий експерт дійшов висновку про те, що отримані тілесні ушкодження могли утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові та в наданій медичній документації, тобто 07.05.2024 під час ДТП при знаходженні ОСОБА_13 в салоні автомобіля(том 2, а.с. 156-162).

Відтак сам факт неповного пристібання дитини не усуває причинно-наслідкового зв`язку між грубими порушеннями ПДР, допущеними саме ОСОБА_12 (зокрема, ненадання переваги у русі зустрічному транспорту при здійсненні маневру розвороту), і настанням тяжких тілесних ушкоджень у малолітнього пасажира. Експертизою підтверджено, що такі ушкодження перебувають у прямому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що спричинена діями обвинуваченого. Відтак, саме дії ОСОБА_12 , а не можливі недоліки у використанні утримуючих засобів з боку ОСОБА_5 , є безпосередньою причиною заподіяння шкоди здоров`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_13 .

4.4. Щодо суб`єктивної сторони.

З суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 21 статті 286 КК України, характеризується необережною формою вини.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_12 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, яка спричинила шкоду потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 різного ступеню тяжкості.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого не мають ознак умислу, натомість вчинені з необережності, у формі злочинної недбалості відповідно до ч. 2 ст. 25 КК України. ОСОБА_14 як водій повинен був і мав об`єктивну можливість передбачити шкідливі наслідки свого порушення правил дорожнього руху, оскільки дорожня обстановка була достатньо оглядовою, дорожнє покриття сухим, видимість не обмеженою, а наближення до ділянки розвороту позначене відповідними дорожніми знаками. Попри це, обвинувачений не вжив необхідних і можливих заходів для зниження швидкості або зупинки, що могло б унеможливити зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» та запобігти заподіянню шкоди потерпілим.

Наявність причинного зв`язку між не дотриманням ОСОБА_12 вимог п. 10.1 та 10.4 ПДР та отриманням потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також потерпілим ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, об`єктивно підтверджується наданими та перевіреними в судовому засіданні доказами, достовірність в яких в Суду не викликає сумнівів.

За викладених обставин Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху будучі особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження малолітньому потерпілому ОСОБА_13 та спричинило потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

5. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , Суд у відповідності до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання є активне сприяння розкриттю кримінального провадження.

Судом встановлено, що обвинувачений надавав органу досудового розслідування повне сприяння в з`ясуванні обставин кримінального правопорушення. Таке сприяння проявилось у наданні правдивих, послідовних показань, які стали підґрунтям для збирання належних доказів, встановлення всіх учасників події, уточнення механізму вчинення діяння та кваліфікації правопорушення. Крім того, обвинувачений добровільно передав речі та предмети, що мали доказове значення у справі (автомобіль), чим значно полегшив процес доказування вини.

Враховуючи, що дії обвинуваченого сприяли розкриттю кримінального правопорушення, суд визнає наявність обставини, що пом`якшує покарання активного сприяння розкриттю злочину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України. Зазначене свідчить про бажання особи допомогти відновленню правопорядку, що має бути враховано при визначенні міри покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Також Судом враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання, одружений. За медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався. Раніше не судимий.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_12 , Суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає за необхідне призначити основне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Водночас, на думку Суду, у кримінальному провадженні, в якому йдеться про вчинення необережного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, правова оцінка поведінки обвинуваченого має ґрунтуватися не лише на формальному визнанні чи невизнанні вини, а й на аналізі всієї сукупності об`єктивних обставин, що характеризують як сам злочин, так і особу, яка його вчинила. Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, метою покарання є не лише кара, але й виправлення особи та попередження нових злочинів, і саме це покладається в основу індивідуалізації покарання.

У цьому контексті вирішального значення набуває встановлений судом факт того, що обвинувачений зазнав тяжких тілесних ушкоджень внаслідок тієї ж дорожньо-транспортної пригоди, у якій було завдано шкоди потерпілим.

Хоча стороною захисту не було надано медичної документації щодо поточного стану здоров`я ОСОБА_12 , проте з висновків експертів від 18.09.2024 № СЕ-19/111-24/39977-ІТ (том 2, а.с. 134-139), від 18.09.2024 № СЕ-19/111-24/39869-ІТ (том 2, а.с. 141-145), від 28.10.2024 № СЕ/111-24/39974-ІТ (том 2, а.с. 147-181), встановлено, що обвинувачений отримав перелом хребта, закритий перелом верхньої третини лівого стегна, забій поперекового відділу хребта та тупу травму живота. Такі ушкодження свідчать не лише про тяжкість наслідків для самого обвинуваченого, а й про значне погіршення його фізичного стану, що об`єктивно обмежує його життєдіяльність та унеможливлює реальне відбування покарання у виді позбавлення волі без шкоди для здоров`я.

Суд вважає, що визнання цього факту має ключове значення при визначенні доцільності ізоляції обвинуваченого від суспільства. Ізоляція в умовах пенітенціарної установи для особи з вказаним станом здоров`я суперечила б засадам гуманізму й могла б бути непропорційною мірою державного реагування на вчинене діяння, особливо з огляду на відсутність у діях обвинуваченого умислу та наявність об`єктивного причинного зв`язку з наслідками, що настали внаслідок необережності.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений, хоча формально й не визнав свою вину, не заперечував фактичних обставин події, надавав правдиві пояснення, сприяв досудовому розслідуванню, що свідчить про усвідомлення допущених порушень і непротиставлення себе правосуддю.

Узагальнюючи зазначене, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_12 є можливим без ізоляції від суспільства. Призначення покарання без реального його відбування із встановленням іспитового строку відповідатиме завданням кримінального провадження, цілям покарання та принципам справедливості, гуманізму і пропорційності. У зв`язку з цим, на підставі ст. 75 КК України, обвинувачений підлягає звільненню від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує покарання (якою є активне сприяння розкриттю злочину), відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає доцільним встановити обвинуваченому ОСОБА_12 іспитовий строк 2 (два) роки.

Також відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України. Як зазначено в частині 3 статті 76 КК України, на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною 2 цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При звільненні від відбування покарання Суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_12 такі обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того Суд зауважує, що у ч. 2 ст. 286 КК України, за якою засуджується ОСОБА_12 , додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не є обов`язковим до призначення.

Однак Суд наголошує, що призначення покарання є не лише формальним реагуванням держави на вчинення кримінального правопорушення, а й одним із ключових інструментів кримінально-правової політики, спрямованим на досягнення цілей справедливості, превенції та правової визначеності. Покарання неминуче передбачає певні обмеження особистих прав і свобод особи, оскільки за своєю сутністю є державною санкцією за порушення встановленого правопорядку.

Такі обмеження не мають на меті приниження людської гідності або помсту за скоєне, а служать засобом відновлення соціальної справедливості, запобігання новим правопорушенням та формування у засудженої особи належного ставлення до закону. У цьому контексті обраний вид і міра покарання мають відповідати тяжкості вчиненого, особі винного та обставинам, що впливають на рівень його суспільної небезпечності.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує настання тяжких для малолітнього потерпілого. Відтак Суд доходить висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк три роки.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання сприятиме становленню справедливості, рівності перед законом, забезпеченню добропорядності та відповідальності осіб за вчинювані ними діяння.

6.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

6.1. Цивільний позов.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, підставами для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди

До початку судового розгляду від представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та цивільного позивача ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 надійшов цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до змісту позовної заяви власником автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_7 . Власником автомобіля KIA Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРЕЙД-2000». Останнє на момент ДТП мало діючий договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземного транспортного засобу від 10.11.2023 № 217838035, укладений з ПрАТ «СК «Арсенал».

Внаслідок ДТП ОСОБА_7 в результаті пошкодження автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 завдано матеріального збитку на суму 370 910,04 грн.

Відтак ОСОБА_7 просить стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» матеріальну шкоду у розмірі 160 000,00 грн (в межах ліміту відповідальності) та з ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» матеріальну шкоду у розмірі 210 910,04 грн (різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом страхової виплати).

Крім того, представником цивільних позивачів зазначено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 внаслідок ДТП були госпіталізовані до закладу охорони здоров`я, та витратили на лікування та реабілітацію 95 759,64 грн, 5 665,90 грн та 2 566,98 грн відповідно. Вказані суми цивільні позивачі просять стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Крім того, цивільні позивачі просять стягнути з ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» як власника транспортного засобу моральну шкоду на користь ОСОБА_5 у розмірі 50 000,00 грн, на користь ОСОБА_6 у розмірі 150 000,00 грн та на користь ОСОБА_13 у розмірі 300 000,00 грн.

Також в цивільному позові заявлена вимога щодо стягнення з ОСОБА_12 процесуальних витрат на залучення експерта у розмірі 10 200 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подала заперечення на цивільний позов, відповідно до якого страховою компанією було прийнято рішення про виплату на користь ОСОБА_5 страхового відшкодування (витрат на лікування) у розмірі 2 566,98 грн. та морального відшкодування у розмірі 128,35 грн.

Загальний розмір відшкодування, виплаченого на користь ОСОБА_13 склав 2 568,20 грн.

За результатами вивчення документів щодо понесення витрат на лікування ОСОБА_6 страховою компанією встановлено, що обґрунтований розмір понесених витрат на лікування склав 66 899,78 грн. Страховиком визначено, що ОСОБА_6 також підлягає відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 344,99 грн. Відтак загальний розмір страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_6 склав 70 244,77 грн.

Щодо майнових вимог ОСОБА_7 цивільний позивач зауважив про відсутність відомостей щодо залишкової вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, що унеможливлює встановлення належним чином понесеної майнової шкоди.

Також цивільним відповідачем ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» був поданий відзив на цивільний позов, в якому представник цивільного позивача не визнає пред`явлені вимоги виходячи з такого:

1) до цивільного позову не додано рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування на користь ОСОБА_7 , а експертне дослідження було проведено на замовлення цивільного позивача і без участі представника ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000»;

2) відсутні підстави для виплати моральної шкоди цивільним позивачам, оскільки ОСОБА_12 не визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

В подальшому від представника цивільних позивачів надійшла уточнена позовна заява, в якій змінені позовні вимоги до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», зокрема представник просить стягнути на користь ОСОБА_6 шкоду заподіяну здоров`я у розмірі 25 558,87 грн, на користь ОСОБА_13 у розмірі 1 271,28 грн. Позовні вимоги в частині ОСОБА_7 не змінювались.

Щодо матеріальної шкоди внаслідок витрат на лікування ОСОБА_13 .

Представником цивільного позивача зазначено, що внаслідок ДТП, що сталась 07.05.2024 позивач (потерпілий) ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких отримував консультації лікарів та проходив відповідне лікування.

За розрахунком представника загальна сума витрат на лікування склала 33 220,60 грн. При цьому ОСОБА_6 , як законний представник ОСОБА_13 , отримала від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 31 949,32 грн.

Відповідно до додаткових пояснень цивільного відповідача невиплачена сума відшкодування складається з:

- товарів на загальну суму 243,74 грн (чек № 1 від 19.03.2025, том 3, а.с. 24), а саме пакет, гель для душу, гематоген, аскорбінка, які не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП;

- консультації лікаря-педіатра на дому на суму 2 230,00 грн;

- консультації дитячого отоларинголога на суму 990,00 грн.

Суд зауважує, що до позовної заяви представником на підтвердження понесених витрат на лікування долучені:

- фіскальний чек від 10.06.2024 на загальну суму 1 169,80 грн (том 1, а.с. 134);

- фіскальний чек від 31.07.2024 на загальну суму 1 292,10 грн (том 1, а.с. 134);

- фіскальний чек від 12.03.2025 на загальну суму 690,00 грн (том 3, а.с. 21);

- фіскальний чек від 12.03.2025 на загальну суму 269,10 грн (том 3, а.с. 22);

- фіскальний чек від 12.03.2025 на загальну суму 2 085,10 грн (том 3, а.с. 23);

- фіскальний чек від 19.03.2025 на загальну суму 1 110,50 грн, з яких товари на загальну суму 243,74 грн, а саме пакет, гель для душу, гематоген, аскорбінка, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 3, а.с. 24);

- платіжна інструкція від 26.03.2025 на загальну суму 7 200,00 грн (том 3, а.с. 25);

- платіжна інструкція від 26.03.2025 на загальну суму 17 200,00 грн (том 3, а.с. 26);

Доказів оплати консультації лікаря-педіатра на дому відповідно до рахунку-акту 5374410 від 16.05.2024 на суму 2 230,00 та консультації дитячого отоларинголога на суму 990,00 грн суду не надано.

Відтак Судом встановлено, що документально підтверджується понесені на лікування ОСОБА_13 витрати у сумі 30 772,86 грн. Натомість цивільним відповідачем - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплачено в якості страхового відшкодування лікування ОСОБА_13 31 949,32 грн (том 3, а.с. 18, 19).

Отже підстав задоволення цивільного позову в цій частині судом не встановлено.

Щодо матеріальної шкоди внаслідок витрат на лікування ОСОБА_6 .

Представником цивільного позивача зазначено, що внаслідок ДТП, що сталась 07.05.2024 позивач (потерпіла) ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких проходила відповідне лікування.

За розрахунком представника загальна сума витрат на лікування склала 95 759,64 грн. При цьому ОСОБА_6 отримала від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодування у розмірі 70 194,00 грн.

Відповідно до додаткових пояснень цивільного відповідача невиплачена сума відшкодування складається з непідтверджених сум витрат, а також витрат, що не пов`язані з лікуванням травм, отриманих внаслідок ДТП.

До позовної заяви представником на підтвердження понесених витрат на лікування долучені:

- платіжна інструкція від 09.05.2024 на суму 33 800,00 грн (том 1, а.с. 161);

- фіскальний чек від 09.05.2024 на суму 123,40 грн (том 1, а.с. 171);

- фіскальний чек від 23.05.2024 на суму 583,20 грн (том 1, а.с. 171);

- фіскальний чек від 14.05.2024 на суму 593,30 грн, з яких товари на загальну суму 110,00 грн, а саме гематоген, вода, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 171);

- фіскальний чек від 15.05.2024 на суму 475,00 грн, з яких товари на загальну суму 50,00 грн, а саме гематоген, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 171);

- фіскальний чек від 14.05.2024 на суму 12,00 грн (том 1, а.с. 171);

- фіскальний чек від 14.05.2024 на суму 50,00 грн, з яких товари на загальну суму 30,00 грн, а саме вода, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 171);

- фіскальний чек від 14.05.2024 на суму 32,00 грн (том 1, а.с. 172);

- квитанція від 30.05.2024 на суму 17 820,00 грн (том 1, а.с. 173)

- фіскальний чек від 09.05.2024 на суму 124,50 грн (том 1, а.с. 173);

- фіскальний чек від 11.05.2024 на суму 504,00 грн, з яких товари на загальну суму 131,10 грн, а саме пакет, вода, каптопрес, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 173);

- фіскальний чек від 02.06.2024 на суму 1 395,00 грн (том 1, а.с. 174);

- фіскальний чек від 25.05.2024 на суму 2 190,00 грн (том 1, а.с. 174);

- фіскальний чек від 29.05.2024 на суму 2 120,00 грн (том 1, а.с. 175);

- фіскальний чек від 30.05.2024 на суму 3 610,00 грн, з яких товари на загальну суму 21,95 грн, а саме вода та пакет, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 175);

- фіскальний чек від 24.05.2024 на суму 357,00 грн, з яких товари на загальну суму 24,00 грн, а саме вода, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 175);

- фіскальний чек від 20.05.2024 на суму 474,00 грн, з яких товари на загальну суму 74,00 грн, а саме гематоген, аскорбінка, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 176);

- фіскальний чек від 24.05.2024 на суму 198,80 грн, з яких товари на загальну суму 30,00 грн, а саме вода, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 176);

- фіскальний чек від 26.05.2024 на суму 299,70 грн (том 1, а.с. 176);

- фіскальний чек від 27.05.2024 на суму 99,00 грн, з яких товари на загальну суму 24,00 грн, а саме вода, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 176);

- фіскальний чек від 13.09.2024 на суму 539,00 грн (том 1, а.с. 179);

- фіскальний чек від 02.08.2024 на суму 869,00 грн (том 1 а.с. 184);

- фіскальний чек від 29.07.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 186);

- фіскальний чек від 27.05.2024 на суму 304,70 грн, з яких товари на загальну суму 49,00 грн, а саме вода, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 188);

- фіскальний чек від 25.05.2024 на суму 303,10 грн, з яких товари на загальну суму 5,60 грн, а саме пакет, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 188);

- фіскальний чек від 27.05.2024 на суму 312,50 грн, з яких товари на загальну суму 75,00 грн, а саме гематоген, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 188);

- фіскальний чек від 29.07.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 186);

- фіскальний чек від 26.05.2024 на суму 73,00 грн, з яких товари на загальну суму 23,00 грн, а саме вода, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 30.05.2024 на суму 756,49 грн (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 25.05.2024 на суму 278,00 грн, з яких товари на загальну суму 91,50 грн, а саме перекись, батончик, пакет, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 17.05.2024 на суму 405,00 грн (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 24.09.2024 на суму 797,25 грн, з яких товари на загальну суму 23,00 грн, а саме вода, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 190);

- фіскальний чек від 10.05.2024 на суму 287,50 грн, з яких товари на загальну суму 3,00 грн, а саме пакет, не пов`язані з лікуванням травм внаслідок ДТП (том 1, а.с. 190);

- фіскальний чек від 10.05.2024 на суму 122,00 грн (том 1, а.с. 190).

При цьому суд зауважує, що заявлені цивільним позивачем витрати на придбання памперсів та пелюшок у зв`язку з необхідністю догляду за потерпілою ОСОБА_6 під час лікування визнаються судом обґрунтованими та такими, що безпосередньо пов`язані з процесом лікування. Як встановлено матеріалами справи, потерпіла внаслідок ДТП отримала закритий перелом лівої стегнової кістки, що потребував тривалого періоду іммобілізації та обмежив її фізичну активність. Відповідно, використання засобів гігієни у вигляді підгузків було обумовлене об`єктивною неможливістю самостійно здійснювати фізіологічні потреби, що підтверджується медичними документами та характером отриманих травм. Таким чином, вартість підгузків (памперсів) та пелюшок охоплюється поняттям витрат на лікування у розумінні ст. 1206 ЦК України, оскільки є необхідним засобом догляду, безпосередньо спрямованим на забезпечення елементарних умов гігієни потерпілої під час лікування.

Водночас доказів оплати замовлення № 1А-Кз-0002148 від 10.05.2024 на суму 6 822,62 грн (том 1, а.с. 167), замовлення № 1А-Кз-0002141 від 10.05.2024 на суму 6 493,51 грн (том 1, а.с. 168), замовлення № 10452397 від 10.05.2024 на суму 100,00 грн (том 1, а.с. 169), послуг ТОВ «Лікувально-діагностичний центр «Кіндерленд» від 12.08.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 178), від 23.08.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 178), від 09.09.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 180), від 16.08.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 180), від 09.09.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 181), від 16.08.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 181), від 05.08.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 182), від 09.08.2024 на суму 869,00 грн (том 1, а.с. 182), від 05.09.2024 на суму 539,00 грн (том 1, а.с. 183). Від 20.09.2024 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 191), від 29.07.2025 на суму 1 129,00 грн (том 1, а.с. 191) Суду не надано.

Крім того частково надані платіжні документи підтверджують витрати, що не пов`язані з лікуванням травм, отриманих внаслідок ДТП, а саме купівля підгузків, гематогену, барбовалу, мила, тонометру, каметон, каптопрес, декатилен, фервекс, аскорбінка, вологі серветки:

- фіскальний чек від 10.05.2024 на суму 1622,81 грн (том 1, а.с. 172);

- фіскальний чек від 24.09.2024 на суму 73,59 грн (том 1, а.с. 172);

- фіскальний чек від 15.05.2024 на суму 60,00 грн (том 1, а.с. 173);

- фіскальний чек від 14.05.2024 на суму 318,71 грн (том 1, а.с. 174);

- фіскальний чек від 19.05.2024 на суму 74,00 грн (том 1, а.с. 176);

- фіскальний чек від 29.05.2024 на суму 24,00 грн (том 1, а.с. 176);

- фіскальний чек від 15.05.2024 на суму 33,00 грн (том 1, а.с. 188);

- фіскальний чек від 12.05.2024 на суму 65,00 грн (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 20.05.2024 на суму 24,00 грн (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 12.05.2024 на суму 95,60 грн (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 13.05.2024 на суму 83,50 грн (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 12.05.2024 на суму 65,00 грн (том 1, а.с. 189);

- фіскальний чек від 10.05.2024 на суму 30,00 грн (том 1, а.с. 190);

- фіскальний чек від 11.05.2024 на суму 75,00 грн (том 1, а.с. 190).

Відтак Судом встановлено, що документально підтверджується понесені на лікування ОСОБА_6 витрати у сумі 71 401,29 грн. Натомість цивільним відповідачем - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплачено в якості страхового відшкодування лікування ОСОБА_6 70 194,77 грн (том 3, а.с. 17).

Отже цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі 1 206,52 грн.

Щодо матеріальної шкоди внаслідок ДТП, завданої ОСОБА_7 ..

Як встановлено в судовому засіданні власником автомобіля «Toyota Camry» (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) є ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх обов`язків.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 07.05.2024 ОСОБА_12 був працевлаштований на ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» на посаді заступник директора (том 1, а.с. 220). Допитаний в судовому засіданні обвинувачений також підтвердив, що виїздив того дня на службовому автомобілі саме у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків.

Як встановлено судом власником автомобіля «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_3 , є Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТРЕЙД-2000», яким в свою чергу був укладений з ПрАТ «СК «Арсенал» договір страхування цивільно-правової відповідальності наземного транспортного засобу від 10.11.2023 № 217838035 (строк дії договору з 16.11.2023 по 15.11.2024).

ОСОБА_7 29.11.2024 звернулася до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування (том 1, а.с. 224). Однак зважаючи на вимоги п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), що діяв на час вчинення ДТП, страховою компанією це питання не може бути вирішено до набрання чинності обвинувальним вироком суду.

Статтею 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону № 1961-IV).

Згідно з приписами ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з висновку експерта № 222 від 27.12.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, на дату оцінки складає 370 910,40 грн (том 1, а.с. 194-215). При цьому такий розмір збитку був визначений відповідно до ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження, тобто вказаний транспортний засіб вважається фізично знищеним.

Відповідно до висновку експерта № 222а від 27.12.2024 орієнтовна вартість транспортного засобу Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням механічних ушкоджень після дорожньо-транспортної пригоди складає 96 000,00 грн (том 3, а.с. 124-130).

Частиною 2 ст. 30 Закону № 1961-IV передбачено, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак зважаючи на зазначені норми законодавства ОСОБА_7 підлягає до відшкодування майнова шкода у розмірі 274 910,40 грн.

Відповідно до полісу № 217838035 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000 гривень, та передбачений розмір франшизи 2 600,00 грн (том 2, а. с. 21).

Зважаючи на викладене, з цивільного відповідача ПрАТ «СК «Арсенал» слід стягнути на користь ОСОБА_7 157 400 гривень (з урахуванням визначеної франшизи) в якості відшкодування цивільному позивачу шкоди, завданої внаслідок ДТП його майну, а з цивільного позивача ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000» - не покриту вказаним договором страхування суму шкоди, завданої майну цивільного позивача, в розмірі 117 510,40 гривень.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

В позовній заяві зазначено, що позивачам ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди також спричинена моральна шкода, яка полягає у сильних душевних стражданнях та фізичному болі, погіршенні стану здоров`я, нормального сну, життєдіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунків.

На підтвердження отриманих потерпілими (цивільними позивачами) тілесних ушкоджень судом були досліджені докази, зазначені в п. 4.3 цього вироку.

Відтак суд вважає, що потерпілій була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення щодо неї вона зазнала фізичних, душевних, психічних переживань, було завдано шкоди її здоров`ю, що потягло за собою вимушені зміни в її житті. Потерпіла була вимушена витратити час та зусилля для відновлення попереднього стану.

При вирішенні питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_12 відносно потерпілих необережного діяння, яке є кримінальним правопорушенням з додатковим об`єктом - життя та здоров`я особи, а також характер страждань потерпілих, наявність негативних змін у їх житті, відсутність пропозиції обвинуваченого на стадії досудового розслідування або судового розгляду надати грошову допомогу або ж оплатити лікування наслідків тілесних ушкоджень.

Крім того, суд, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, враховує положення ст. 23 ЦК України, згідно з якою моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, приниженні честі, гідності, втраті нормальних життєвих зв`язків тощо. Визначаючи розмір компенсації, суд бере до уваги характер і ступінь тілесних ушкоджень, вік потерпілих, індивідуальні обставини справи, а також загальну судову практику щодо компенсацій подібного роду.

Щодо потерпілого ОСОБА_13 , 2020 року народження, судом встановлено, що внаслідок ДТП дитина отримала тяжкі тілесні ушкодження, які становили пряму загрозу життю та здоров`ю, вимагали тривалого лікування і могли спричинити довготривалі негативні наслідки. З урахуванням віку потерпілого, характеру травм, високого рівня фізичного болю та тривалої реабілітації, а також неможливості самостійного подолання страждань у такому віці, суд вважає заявлену суму компенсації у розмірі 300 000 грн надмірною. Разом з тим, враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість компенсації моральної шкоди у розмірі 250 000 грн, що є адекватною реакцією на заподіяну шкоду й відповідає принципу розумності та справедливості.

Стосовно ОСОБА_6 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому стегнової кістки, суд зазначає, що вона зазнала як фізичних страждань, пов`язаних з травмою, так і душевних переживань у зв`язку з травмуванням її малолітньої дитини. Однак заявлений розмір моральної шкоди у 150 000 грн є надмірним з огляду на ступінь ушкоджень та усталену практику. Суд вважає за доцільне визначити справедливу компенсацію в розмірі 50 000 грн, що відповідає реальній інтенсивності переживань і характеру завданих ушкоджень.

Щодо ОСОБА_5 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому грудини, суд зазначає, що, хоча його травми не належать до категорії тяжких, вони спричинили фізичний біль, дискомфорт, а також душевні страждання, посилені відповідальністю за родину та необхідністю піклуватися про постраждалих дружину й дитину. Разом із тим, сума 50 000 грн, заявлена до стягнення, не відповідає ступеню моральних страждань. Ураховуючи вищезазначене, суд визнає обґрунтованою компенсацію в розмірі 30 000 грн.

Відтак, цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого (цивільного відповідача) витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з долучених до позовної заяви документів 22.01.2025 між потерпілим (цивільним позивачем) ОСОБА_5 та Адвокатським бюро « ОСОБА_9 » укладено договір про надання правничої (правової) допомоги (том 1, а.с. 246-248).

Відповідно до Акту № 3 про надання правничої допомоги від 11.07.2025, сторони за взаємною згодою вирішили, що загальний розмір наданих послуг складає 30 000,00 грн. Аналогічна сума зазначена в Розрахунку № 3 від 11.07.2025, в якому деталізовані надані послуги.

Понесені витрати на правничу допомогу підтверджуються платіжними інструкціями від 16.04.2025 на суму 4 000,00 грн, від 25.02.2025 на суму 4 000,00 грн, від 17.03.2025 на суму 4 000,00 грн, від 04.06.2025 на суму 4 000,00 грн, від 10.07.2025 на суму 4 000,00 грн, відповідно до яких ОСОБА_5 сплатив на користь ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн за надання правничої допомоги у цьому кримінальному провадженні. Натомість підтвердження оплати ще 10 000,00 грн суду не надано.

Зважаючи, що обвинувачений (цивільний позивач) добровільно шкоду не відшкодував, звернення за правничою допомогою потерпілою (цивільним позивачем) вбачається виправданою. Відтак цивільний позов у цій частині підлягає частковому задоволенню в межах підтверджених витрат на правничу допомогу, що складають 20 000,00 грн.

6.2.Процесуальні витрати.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається зі наданих прокурором матеріалів витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 15 454,56 грн, що підтверджується:

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000265, висновок експерта від 26.07.2024 № СЕ-19/111-24/34069-ФП, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 3 029,12 грн;

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000265, висновок експерта від 18.09.20024 № СЕ-19/111-24/39977-ІТ, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 3 029,12 грн;

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000265, висновок експерта від 18.09.2024 № СЕ-19/111-24/39869-ІТ, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 3 029,12 грн;

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000265, висновок експерта від 28.10.2024 № СЕ-19/111-24/39974-ІТ, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 3 183,60 грн;

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000265, висновок експерта від 04.11.2024 № СЕ-19/111-24/62989-ІТ, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 3 183,60 грн;

З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_12 витрати на проведення експертних досліджень у сумі 15 454,56 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.

Крім того, потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого (цивільного відповідача) витрати на експертного дослідження у розмірі 10 200,00 грн.

Частиною 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як вбачається з наданих документів ОСОБА_5 сплатив ФОП ОСОБА_15 10 200,00 грн за проведення експертизи автомобіля Toyota Camry НОМЕР_2 (квитанція від 26.12.2024, том 1, а.с.193).

З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_12 вказані процесуальні витрати у сумі 10 200,00 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

6.3.Винагорода викривачу.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

6.4. Спеціальна конфіскація.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

6.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.

6.5.1.Запобіжні заходи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не застосовувались.

6.5.2.Арешт майна.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2024 у справі № 761/17806/24 накладено арешт на автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, 4 км. Автодороди «Р-17» зі сполученням «Біла Церква-Тетіїв». Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2024 у справі № 761/17808/24 накладено арешт на автомобіль «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000», та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, 4 км. Автодороди «Р-17» зі сполученням «Біла Церква-Тетіїв». Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів

Зважаючи на те, що суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження має вирішити долю речових доказів, наявні підстави для скасування арешту зазначеного майна.

6.5.3.Щодо речових доказів і документів.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та визначення місця їх зберігання від 08.05.2024 у цьому кримінальному провадженні визнані речовими доказами автомобіль «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які визначено зберігати за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км а/д Біла Церква-Володарка.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та визначення місця їх зберігання від 20.05.2024 у цьому кримінальному провадженні визнаний речовим доказом диск з відеозаписом події ДТП, яка мала місце 07.05.2024 на 83 км автодороги Київ-Одеса, який зберігається у матеріалах справи.

Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує речовий доказ, а саме:

- автомобіль марки «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км а/д Біла Церква-Володарка, повернути власнику ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000»;

- автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км а/д Біла Церква-Володарка, повернути власнику ОСОБА_7 ;

- диск з відеозаписом події ДТП, яка мала місце 07.05.2024 на 83 км автодороги Київ-Одеса, зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

1.2. Призначити ОСОБА_12 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

1.3. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

1.4. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

1.5. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

2. Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 15 454,56 грн (п`ятнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 56 копійок).

3. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2024 у справі № 761/17806/24 на автомобіль «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, 4 км. Автодороди «Р-17» зі сполученням «Біла Церква-Тетіїв».

3.1. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2024 у справі № 761/17808/24 на автомобіль «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000», та який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, 4 км. Автодороди «Р-17» зі сполученням «Біла Церква-Тетіїв».

4. Речові докази, а саме:

- автомобіль марки «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км а/д Біла Церква-Володарка, повернути власнику ТОВ «АГРОТРЕЙД-2000»;

- автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км а/д Біла Церква-Володарка, повернути власнику ОСОБА_7 ;

- диск з відеозаписом події ДТП, яка мала місце 07.05.2024 на 83 км автодороги Київ-Одеса, зберігати при матеріалах кримінальної справи.

5. Цивільний позов представника цивільних позивачів ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (цивільного відповідача 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» (цивільного відповідача 2), обвинуваченого ОСОБА_12 (цивільного відповідача 3) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, стягнення витрат на правничу допомогу та процесуальних витрат, задовольнити частково.

Стягнути з цивільного відповідача 1 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (ідентифікаційний код юридичної особи 33908322) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 157 400,00 грн (сто п`ятдесят сім тисяч чотириста гривень 00 копійок).

Стягнути з цивільного відповідача 1 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (ідентифікаційний код юридичної особи 33908322) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) майнову шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 1 206,52 грн (одна тисяча двісті шість гривень 52 копійки).

Стягнути з цивільного відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» (ідентифікаційний код юридичної особи 36445855) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 117 510,40 грн (сто сімнадцять тисяч п`ятсот десять гривень 40 копійок).

Стягнути з цивільного відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» (ідентифікаційний код юридичної особи 36445855) на користь потерпілого ОСОБА_13 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) моральну шкоду у розмірі 250 000,00 грн (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з цивільного відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» (ідентифікаційний код юридичної особи 36445855) на користь потерпілої ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з цивільного відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» (ідентифікаційний код юридичної особи 36445855) на користь потерпілого ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з обвинуваченого (цивільного відповідача 3) ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь потерпілого ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з обвинуваченого (цивільного відповідача 3) ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь потерпілого ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_7 ) витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 10 200,00 грн (десять тисяч двісті гривень 00 копійок).

У решті позовних вимог цивільних позивачів відмовити.

6. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

8. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_16