Справа № 946/1284/25
Провадження № 1-кп/946/329/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

16 квітня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 05.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, неодруженої, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 26.07.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, з урахуванням ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.01.2025, за ч. 4 ст. 185 до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України (далі - КК України) звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 07.02.2025 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71, 72 КК України до 5 років та 2 місяців позбавлення волі (вирок не набрав законної сили),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

21.12.2024 приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у м.Ізмаїлі, точне місцезнаходження не встановлено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, у додатку «Телеграм» у групі «ІНФОРМАЦІЯ_2» виявила смс-повідомлення від ОСОБА_6 щодо необхідності перевезення пакунку до Великої Британії, в м. Роджестер.

ОСОБА_4 , маючи на меті ошукати потерпілу ОСОБА_6 , та заволодіти її майном шляхом обману, з акаунту «ІНФОРМАЦІЯ_3» у додатку «Телеграм» написала потерпілій, що є представником транспортної компанії, яка займається пасажирськими перевезеннями до Великої Британії, та запевнила потерпілу в тому, що зможе доставити пакунок до точки отримання, хоча фактично такої можливості не мала.

Надалі, в ході листування в додатку «Телеграм» та в ході спілкування у додатку «Viber» з номеру телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що послуга з доставки пакунку буде коштувати 4000 грн, та необхідно сплатити передплату в розмірі 1400 грн, на що ОСОБА_6 погодилася, та 21.12.2024 приблизно о 14 год. 00 хв. особисто передала ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 1400 грн та картонну коробку, всередині якої були: 4 упаковки гречаної крупи, загальною вартістю 127,60 грн; 4 упаковки харчової соди, загальною вартістю 107,60 грн; ліки: «Естезефін» крем вартістю 213,70 грн, один блістер таблеток «Парацетамол» вартістю 49 грн, крем «Залаїн» вартістю 292 грн, один блістер таблеток «Цитрамон» вартістю 29,60 грн, два блістери таблеток «Анальгін» загальною вартістю 20,20 грн, крем «Мікофін» вартістю 203,99 грн, мазь «Цинкова мазь» вартістю 36,20 грн.

Далі, 21.12.2024, ОСОБА_4 , з метою отримати від ОСОБА_6 більше коштів, під приводом того, що пакунок має значну вагу та є великим за розміром, повідомила ОСОБА_6 , що їй необхідно додатково доплатити 1600 грн, на що остання погодилася, та у проміжок часу з 16 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. передала вищевказані грошові кошти ОСОБА_4 .

Заволодівши шляхом обману зазначеним майном на загальну суму 1079,89 грн та грошовими коштами в сумі 3000 грн, ОСОБА_4 , не маючи наміру доставки пакунку, з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись вказаним майном та грошима на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4079,89 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

II. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

«Стаття 190. Шахрайство

1. Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) -

…

2. Шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, -

карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років».

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 детально розповіла про обставини кримінального правопорушення, вказавши, що вчинила його за вищевказаних обставин, та щиро розкаялася в його вчиненні.

Враховуючи, що всі учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), за згодою учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, і погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченої.

V. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, керуючись ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Згідно з медичною довідкою ОСОБА_4 під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_4 не належить до осіб з інвалідністю.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини, причини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Суд переконаний у тому, що визначена міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і таке покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять в неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також враховує те, що відносно ОСОБА_4 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 07.02.2025 було ухвалено вирок, яким вона була визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та за яким на підставі ст. 71, 72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2024, з урахуванням ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.01.2025, у виді п`яти років позбавлення волі, і остаточно покарання ОСОБА_4 визначено за правилами ст. 72 КК України у виді п`яти років та двох місяців позбавлення волі.

Однак, у зв`язку з тим, що вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2025 не набрав законної сили на день ухвалення цього вироку про кримінальне правопорушення, вчинене до постановлення попереднього вироку від 07.02.2025, то суд позбавлений можливості застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

При цьому суд звертає увагу, що питання про застосування покарання за наявності кількох вироків може бути вирішено виключно після набрання законної сили обома вироками місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконуватимуться вироки, в порядку, встановленому п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася. З 07.02.2025 ОСОБА_4 перебуває під вартою, у зв`язку з тим, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2025 відносно неї застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання ним законної сили. Таким чином, підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до набрання цим вироком законної сили, відсутні.

Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи від 16.01.2025 №СЕ-19/116-25/1062-ТВ у сумі 1193,85 грн.

Керуючись ст. 369-371, 373-375, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

2. Строк покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі обчислювати з моменту її затримання та взяття під варту за цим вироком після звернення його до виконання.

3. Вирішити питання про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за наявності кількох вироків у порядку, встановленому п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, у разі та після набрання законної сили цим вироком та вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2025.

4. У клопотанні прокурора про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

5. З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвал слідчих суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.01.2025 (ЄУН 946/185/25) та 22.01.2025 (ЄУН 946/427/25) арешти, та:

-видане ОСОБА_7 майно, а саме: чоловічий светр темно-синього кольору; чотири упаковки харчової соди торгової марки «Розумний вибір», кожна об`ємом по 500 г; чотири упаковки гречаної крупи торгової марки «Розумний вибір», кожна об`ємом 1 кг; один блістер таблеток «Парацетамол-Дарниця»; Цинкова мазь, об`ємом 20 г; Естезефін крем, об`ємом 15 г; Мікофін крем, об`ємом 15 г; Залаїн крем, об`ємом 20 г; один блістер таблеток «Цитрамон»; два блістери таблеток «Аналгін»; флакончик «Калію перманганат», - повернути власнику;

-вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 : мобільний телефон «Huawei P smart 2019», імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , який упаковано у сейф пакет НПУ ICR 0246255; скетч-картку мобільного оператора «Lifecell» із номером телефону НОМЕР_1 , яка упакована у сейф пакет НПУ ICR 0246253, - конфіскувати як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення.

6. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз в сумі 1193,85 (одна тисяча сто дев`яносто три гривні 85 коп.).

7. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_4 , яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

8. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

9. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

10. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1