Справа №567/1175/24
Провадження №1-кп/567/34/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000066 від 01.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велюнь Дубровицького району Рівненської області, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 29 лютого 2024 року приблизно о 22 год., перебуваючи в с.Тесів по вул.Велігурського Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області навпроти території свого господарства, діючи умисно, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, висловив пропозицію про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів службовим особам - інспектору СРПП ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 , які знаходилися на чергуванні, в складі екіпажу «Кошовар-№16», згідно розстановки сил та засобів ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області з 08 год. 00 хв. 29.02.2024 року до 08 год. 00 хв. 01.03.2024 року.

Відразу після цього, будучи попередженим працівниками поліції про кримінальну відповідальність за ст.369 КК України за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди вказаним працівникам поліції за не складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо нього, продовжив свою пропозицію щодо надання неправомірної вигоди зазначеним поліцейським, знаходячись поблизу службового автомобіля поліції «Renault Duster», реєстраційний знак на синьому фоні НОМЕР_1 , який знаходиться на ділянці автодороги в с.Тесів по вул.Велігурського Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області навпроти житлового будинку №28, після чого надав грошові кошти в сумі 100 доларів США, що становить 3 820,77 грн., купюрами номіналом: «50 доларів США» у кількості 2 шт. із наступними серіями: MF29537248A, MF24754726B, простягнув їх в сторону вказаних працівників поліції, а також залишив їх в салоні службового автомобіля поліції «Renault Duster» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , тим самим запропонувавши та надавши вказаним працівникам поліції вищезазначену суму в якості неправомірної вигоди, у власних інтересах, для сприяння останнім невчинення будь-яких дій, з використанням наданого їм службового становища, пов`язаного із винесенням протоколів та постанов про вчинення ним адміністративних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України не визнав та пояснив, що 29.02.2024 року у вечірній час близько 20 год. він перебував по місцю свого проживання, та коли приїхали працівники поліції, як вони пояснили йому з приводу його причетності до ДТП, то він в той час перебував у гаражі. Він вживав алкоголь (пиво) після ДТП. Працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та за результатами використання алкотестера показник був 1,5 чи 2,5 проміле, він точно не пригадує, проти якого він не заперечував. Вживання алкоголю після ДТП пояснив необхідністю зняття стресу внаслідок пошкодження автомобіля. Працівники поліції спочатку складали протоколи про адміністративні правопорушення, після чого оглядали транспортний засіб на предмет наявності пошкоджень. Він не пропонував грошових коштів для поліцейських та пропонував їм «на каву». Не зміг пояснити суду навіщо він пропонував поліцейським кошти «на каву». Заперечив, що залишав для поліцейських 100 доларів США у службову папку, вказуючи на те, що не пригадує такого. Також не зміг пояснити суду навіщо він просив поліцейського вимкнути відеореєстратор, коли пропонував йому «на каву», при цьому зазначив, що також не може такого пригадати. В ході надання пояснень, на уточнююче запитання захисника, не зміг пояснити за що саме пропонував для поліцейських грошові кошти. Обвинувачений пояснив, що до подій 29.02.2024 р. з поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він не був знайомий, конфліктних ситуацій раніше з ними у нього не виникало та у нього немає підстав вважати, що вони його оговорюють. Вказав, що у день та час, вказаний в обвинувальному акті він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому щось пам`ятає, щось не пам`ятає, зокрема, за що саме пропонував грошові кошти. Зазначив, що слідчо-оперативна група приїхала близько 21-22 год. та що саме відбувалося після приїзду СОГ він не пригадує.

Суд встановив, що обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчиненні, знайшли своє підтвердження у зібраних на досудовому слідстві та перевірених у судовому засіданні доказах.

Суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просила дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини у вчинені інкрімінованого йому злочину, що розцінюється судом як обраний обвинуваченим спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності, його провина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду на підставі показів свідків та сукупністю інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування, які перевірено в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що працює начальником СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та з 08 год. ранку 29.02.2024 року спільно з поліцейським ОСОБА_7 заступив в добове чергування. Під час патрулювання території Острозької ТГ Рівненського району у вечірній час (точної години не пригадує) 29.02.2024 року ними на службовий планшет було отримано повідомлення про факт ДТП в с.Тесів, а саме наїзд легковим автомобілем на електроопору та зникнення з місця ДТП. Коли вони приїхали на місце ДТП, то нікого там не виявили ні транспортних засобів, ні будь-яких осіб. В подальшому ними було проведено пошук та опитування можливих очевидців ДТП, та в ході проведення таких заходів їм повідомили про те, що до ДТП причетний ОСОБА_4 та вказали на місце його проживання. Коли вони приїхали до домогосподарства ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , то останній перебував у приміщенні гаражі, вийшовши з якого дозволив їм зайти на території свого домогосподарства та показав автомобіль, який мав характерні зовнішні ознаки пошкодження внаслідок ДТП. В той момент ОСОБА_4 вживав алкогольні напої (пиво), після чого йому запропонували пройти до службового автомобіля. В ході спілкування з ОСОБА_4 щодо події ДТП останній повідомив їм, що саме він керував автомобілем та вчинив ДТП, а також підтвердив вживання алкогольних напоїв після ДТП, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера, на що він погодився, результат якого становив приблизно 3 проміле. В подальшому він з колегою присіли у службовий автомобіль для складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_4 . Він ( ОСОБА_6 ) присів на переднє пасажирське сидіння та його колега ОСОБА_7 присів на місце водія. ОСОБА_4 повідомили, що відносно нього будуть складати протоколи про адміністративні правопорушення за вчинення ДТП, за залишення місця ДТП, до якого він причетний, та за вживання алкогольних напоїв після ДТП. Після чого ОСОБА_4 декілька разів пропонував їм вирішити питання за грошові кошти, щоб його не притягували до адміністративної відповідальності. Він та його колега ОСОБА_8 повідомляли ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди. Під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_4 на незначний час відлучався до свого житлового будинку та після повернення тримав в руках грошові кошти, це були 2 купюри, кожна по 50 доларів США. ОСОБА_4 стоячи біля патрульного автомобіля та тримаючи грошові кошти в руках знову звернувся до них з пропозицією вирішити питання, на що його знову було попереджено про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди, та незважаючи на це під час складання ними адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_4 , останній поклав йому такі грошові кошти у службову папку із документами, після чого ОСОБА_4 повідомили про те, що буде викликана слідчо-оперативна група, та він із ОСОБА_7 вийшли із патрульного автомобіля і зачинили його. В подальшому після приїзду СОГ ОСОБА_4 почав пояснювати, що це не він керував автомобілем. Працівники СОГ здійснила огляд місця події та вилучили грошові кошти. Свідок пояснив, що він після приїзду до помешкання ОСОБА_4 увімкнув службовий нагрудний відеореєстратор, який фіксував спілкування з останнім та перебіг подій. При цьому надав пояснення, що частина зафіксованих на відеореєстратор подій містять відеозаписи, а частина лише аудіозаписи через те, що у нього у користуванні був відеореєстратор з маркуванням № 7, і це був єдиний відеореєстратор, в якому розташування клавіш було протилежне до розташування клавіш серед всіх інших службових відеореєстраторів, тобто у всіх відеореєстраторах з правої сторони вмикається клавіша початку здійснення відеозапису (при цьому вмикається червона сигнальна лампочка у разі відеозапису, та жовта сигнальна лампочка у разі аудіозапису), а у відеореєстратора з маркуванням № 7 з правої сторони була клавіша, яка вмикала початок аудіозапису (при цьому на такому реєстраторі червона сигнальна лампочка вмикається незалежно від здійснення відео- чи аудіозапису). З огляду на що, він після того як увімкнув нагрудний реєстратор, переконавшись у тому, що світиться червоний індикатор, продовжив спілкування із ОСОБА_4 , будучи при цьому впевненим у тому, що здійснюється саме відеозапис. Свідок пояснив, що грошові кошти ОСОБА_4 пропонував саме за непритягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП, за залишення місця ДТП та за вживання алкогольних напоїв після ДТП. Вказав, що ні він, ні його колега з проханням до ОСОБА_4 про надання їм грошових коштів ні словами, ні жестами не звертались. Свідок зазначив, що раніше з ОСОБА_4 не був знайомий, конфліктних ситуацій з останнім ніколи не мав, як і не має до нього упередженого ставлення.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що працює поліцейським СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та 29.02.2024 року він спільно з ОСОБА_6 перебував у наряді та на службовий планшет прийшло повідомлення про ДТП в с.Тесів по вул.Велігурського. Приїхавши на місце ДТП було встановлено, що хтось в`їхав у електроопору, пошкодивши її, та зник з місця події. З метою встановлення особи, причетної до ДТП було проведено опитування мешканців сусідніх будинків та встановлено, що до такої події міг бути причетний ОСОБА_4 та їм повідомили місце його проживання. Коли вони 29.02.2024 року у вечірній час (точну годину не пригадує) приїхали до помешкання ОСОБА_4 , то автомобіль знаходився в гаражі та мав зовнішні ознаки пошкоджень, при цьому ОСОБА_4 мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожними рота, нечітка хода, порушення мови). ОСОБА_4 давав суперечливі пояснення щодо факту керування автомобілем, вказуючи спочатку на те, що керував автомобілем він, потім заперечував факт керування та через деякий час зізнався, що керував автомобілем саме він, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився та пройшов такий огляд, результат якого був позитивний та зараз він не пригадує точного результату алкотестера. В подальшому ОСОБА_4 було повідомлено про складання відносно нього адміністративних матеріалів по факту ДТП, за залишення місця ДТП та за вживання алкогольних напоїв після ДТП. ОСОБА_4 звертався до них з проханням не складати адміністративні матеріали та якось вирішити це питання, при цьому неодноразово пропонував грошові кошти. Через деякий час під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_4 відлучався до свого житлового будинку та коли повернувся знову пропонував грошові кошти, на що вони попередили його про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди. ОСОБА_4 їм у відповідь сказав, що усвідомлює, що за його дії передбачена кримінальна відповідальність, після чого поклав у службову папку, яка була в руках у колеги ОСОБА_6 , грошові кошти. В подальшому була викликана слідчо-оперативна група, після приїзду якої у службовій папці були виявлені грошові кошти, а саме 2 купюри, кожна по 50 доларів США, які було вилучено. Свідок ОСОБА_7 вказав, що він та його колега при спілкуванні з ОСОБА_4 були у форменному одязі та останній пропонував грошові кошти саме за не складання адміністративних матеріалів, насамперед за перебування у стані алкогольного сп`яніння після ДТП. Вказав, що пропозиція ОСОБА_4 про надання грошових коштів була для нього очевидною та він не сприймав таку пропозицію як жарт. Свідок пояснив, що факт спілкування з ОСОБА_4 та перебіг подій фіксувався на нагрудний відеореєстратор, який знаходився у колеги ОСОБА_6 . Зазначив, що пропозицію ОСОБА_4 про надання їм грошових коштів він сприймав як пропозицію неправомірної вигоди з метою уникнення від відповідальності, за те, щоб відносно ОСОБА_4 не складали протоколи про адміністративні правопорушення.

В ході допиту вищевказаних свідків обвинувачений ОСОБА_4 не повідомив суду про існування обставин чи виникнення раніше будь-яких конфліктних ситуацій з поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що давало б підстави сумніватися в їх неупередженості по відношенню до нього.

З витягу з ЄРДР №0000066 від 01.03.2024 р. встановлено, що 29.02.2024р. ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було розпочато досудове розслідування з приводу того, що 29.02.2024 року о 22 год. 37 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення поліцейського СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ОСОБА_7 про те, що 29.02.2024 року приблизно о 22 год., перебуваючи в с.Тесів Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області по вул.Велігурського, навпроти житлового будинку № 28 було виявлено водія автомобіля марки «Peugeot», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який запропонував та в подальшому надав неправомірну вигоду в сумі 100 доларів за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

З рапорту ст.інспектора-чергового ВП № 3 (м.Острог) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 від 01.03.2024 року встановлено, що 29.02.2024 р. зі служби «102» надійшло повідомлення поліцейського СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ОСОБА_7 про те, що 29.02.2024 року приблизно о 22 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , 1980 року народження, надав неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США, які надав під час складання адмінпротоколу за уникнення відповідальності за вчинення ДТП, залишення місця ДТП та вживання алкоголю після вчинення ДТП. Всі учасники події на місці, потребують СОГ. Вказаний рапорт поліцейського було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку).

З рапорту поліцейського СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 29.02.2024 року встановлено, що під час несення служби спільно з інспектором СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 29.02.2024 р. в ході розгляду повідомлення по факту вчинення ДТП, яке сталося в с.Тесів по вул.Велігурського, було встановлено, що водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , вчинив ДТП та залишив місце ДТП. Під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення ОСОБА_4 неодноразово пропонував, а в подальшому надав неправомірну вигоду в сумі 100 доларів США за непритягнення до адміністративної відповідальності. На місце події викликано СОГ.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.02.2024 р. об`єктом огляду є службовий автомобіль марки «Renault Duster», р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , а також у присутності двох понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було виявлено грошові кошти в сумі 100 доларів США, а саме, дві купюри номіналом по 50 доларів з наступними серійними номерами MF29537248A, MF24754726B, які було вилучено та поміщено до спец-пакету НПУ ЕХР0133355. Вказані обставини також підтверджуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з огляду місця події, який було долучено до вищевказаного протоколу.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події судом встановлено, що особи, які були присутні при огляді, у тому числі обвинувачений та двоє понятих, будь-яких заяв чи зауважень щодо ходу проведення огляду не заявляли, та в ході судового розгляду судом не встановлено і стороною захисту не повідомлено про наявність будь-якої зацікавленості понятих у результатах проведення вищевказаної слідчої дії.

Вилучені в ході огляду місця події вищевказані грошові кошти в сумі 100 доларів США, номіналом по 50 доларів у кількості 2 купюри із серійними номерами MF29537248A, MF24754726B, згідно постанови слідчого СВ ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_12 від 01.03.2024 року були визнані речовими доказами та передані на зберігання до уповноваженої банківської установи Рівненської філії АТ КБ «Приватбанк», разом з тим згідно ухвали слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 05.03.2024 року на вищевказані грошові кошти накладено арешт.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 29.02.2024 року, офіційний курс гривні до долара США становив 38,2077 грн.

З спеціального жетону № 0093527 від 18.07.2022 року та витягу з наказу ГУНП в Рівненській області (по особовому складу) №94 о/с від 09.05.2022 року вбачається, що ОСОБА_6 було призначено інспектором СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області. З спеціального жетону № 0051667 від 09.09.2020 року та витягу з наказу ГУНП в Рівненській області (по особовому складу) №218 о/с від 31.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_7 було призначено поліцейським СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

З протоколу огляду диска для лазерних систем зчитування інформації «CD-R» від 06.03.2024 року та з досліджених у судовому засіданні дванадцяти файлів із звукозаписами, розміщених на диску для лазерних систем зчитування інформації «СD-R», на якому наявний надпис «Звукозаписи СРПП 29.02.2024» (файли: NOR_000000_888888_1857_АА_N0024,

NOR_000000_888888_2357_АА_N0025, NOR_000000_888888_2857_АА_N0026, NOR_000000_888888_3357_АА_N0027,

NOR_000000_888888_3857_АА_N0028,

NOR_000000_888888_4357_АА_N0029,

NOR_000000_888888_4857_АА_N0030,

NOR_000000_888888_5357_АА_N0031,

NOR_000000_888888_5857_АА_N0032,

NOR_000000_888888_0357_АА_N0033,

NOR_000000_888888_0857_АА_N0034,

NOR_000000_888888_1356_АА_N0035,

встановлено, що спілкування поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_4 було зафіксовано на нагрудну відеокамеру спостереження чергового наряду СРПП ВП №3, яка частково здійснювала фіксацію розмови в режимі аудіо-, а не відеозапису, з причин, на які вище вказав свідок ОСОБА_6 . З досліджених звукозаписів вбачається, що в ході встановлення обставин ДТП, яка мала місце 29.02.2024 року в с.Тесів, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про свою причетність до такої ДТП, у зв`язку з чим останні повідомили ОСОБА_4 про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за вчинення ДТП (ст.124 КУпАП) та за залишення місця ДТП (ст.122-4 КУпАП). В подальшому в ході спілкування поліцейських з ОСОБА_4 , в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, та результат огляду становив 3,05 проміле. Після цього ОСОБА_4 також повідомили про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за вживання алкогольних напоїв після ДТП (ч.4 ст.130 КУпАП). ОСОБА_4 в ході спілкування з вищевказаними працівниками поліції неодноразово та наполегливо просив/вмовляв їх не складати та не писати відносно нього вищевказані протоколи про адміністративні правопорушення, при цьому неодноразово просив поліцейського вимкнути нагрудний відеореєстратор та запропонував поліцейським неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США, яку в подальшому надав поліцейським, незважаючи на їхні неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, передбачену ст.369 КК України за пропозицію або надання неправомірної вигоди. Так, в ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_4 висловлював пропозицію вирішити його проблему, при цьому зазначав, зокрема, «я винесу сто доларів», «камеру закрийте», «не пиши, прошу (нецензурне висловлювання)» (файл NOR_000000_888888_2857_АА_N0026), «то ви зараз напишете і мені в суд треба буде їхати?» «Хлопці, давайте якось рішим. Ну, навіщо ції суди?» (файл NOR_000000_888888_3357_АА_N0027), «алкоголь вживав після ДТП», «кажу не пиши, ну, не пиши» (файл NOR_000000_888888_4857_АА_N0030), «хлопці, ну не пишіть, я вас прошу (нецензурне висловлювання)», «чуєте, хлопці, ну не пишіть», «може якось рішимо, зараз винесу якісь пару рублів», «ну, не пишіть», «я зараз прийду, чуєте чи ні? Виключіть камеру» (файл NOR_000000_888888_0357_АА_N0033), «камеру виключіть (двічі)», «на, держи кажу…», «Вас попереджали про кримінальну відповідальність (ст.369 КК України) за пропозицію або надання неправомірної вимоги. Ви зрозуміли ? Так, зрозумів», «держіть, тобі кажу, на каву, чуєш чи ні? … виключіть камеру» (файл NOR_000000_888888_0857_АА_N0034), «кажу тобі, на, держи...», «на, держи, Вам отут по п`ятдесят, на каву», «я прошу, шо не пишіть, на, каждому по 50 доларів», «на, держи, цей малий бачу не хоче брати, каждому по п`ятдесят, ну каждому по п`ятдесят, ну не пиши (нецензурне висловлювання)», «Ви розумієте, що за це кримінальна відповідальність ? Так. Ну, якщо знаєте, то чому даєте ? Я тобі кажу виключи камеру», «я прошу, будь-ласка, не пишіть, чуєте чи ні? ... ну, не пишіть (нецензурне висловлювання)» (файл NOR_000000_888888_1356_АА_N0035).

Згідно постанови слідчого СВ ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_12 від 06.03.2024 року вищевказаний диск «CD-R» для лазерних систем зчитування, на якому наявний надпис «Звукозаписи СРПП 29.02.2024», на якому містяться звукозаписи з нагрудного відеореєстратора спостереження чергового наряду СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за 29.02.2024, що містять фіксацію дій працівників поліції по складанню адміністративних матеріалів ОСОБА_4 визнано речовим доказом.

Згідно висновку експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/118-24/4095-ВЗ від 26.06.2024 року в наданих на дослідження фонограмах, зафіксованих у файлах з назвами: «NOR_000000_888888_1857_АА_N0024», «NOR_000000_888888_2357_АА_N0025», «NOR_000000_888888_2857_АА_N0026», «NOR_000000_888888_3357_АА_N0027»,

«NOR_000000_888888_3857_АА_N0028»,

«NOR_000000_888888_4357_АА_N0029»,

«NOR_000000_888888_4857_АА_N0030»,

«NOR_000000_888888_5357_АА_N0031»,

«NOR_000000_888888_5857_АА_N0032»,

«NOR_000000_888888_0357_АА_N0033»,

«NOR_000000_888888_0857_АА_N0034»,

«NOR_000000_888888_1356_АА_N0035» - голос та мовлення належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , в ході судового розгляду під час дослідження вищезазначених аудіозаписів (фонограм), у наданих суду поясненнях підтвердив, що чоловічий голос та мовлення, які звучать під час спілкування з працівниками поліції - належать йому.

Сторона захисту вважає висновок експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/118-24/4095-ВЗ від 26.06.2024 року, як доказ по справі, недопустимим, мотивуючи тим, що останній не відповідає вимогам, які до нього ставляться. Вважає, що експерт ОСОБА_13 , який складав вищевказаний висновок, є співробітником Рівненського НДЕКЦ МВС України та згідно ч.2 ст.69 КПК України останній не може бути експертом, оскільки перебуває у службовій або іншій залежності від сторони обвинувачення. Вказує, що експерту для проведення вказаної експертизи не було надано на дослідження оригінальну фонограму; оригінальний пристрій, яким фонограма зафіксована; додаткове обладнання, яке використовувалось для запису фонограми, у повному складі : мікрофон, джерело живлення, прилади керування тощо; повні відомості про можливі внесення конструктивних змін у пристрій запису та додаткове обладнання із зазначенням хронології таких змін та опис тракту запису від передавача (мікрофона, відеокамери) до приймача (технічного засобу). Вважає, що сукупність наведених обставин унеможливлює визнання проведеної експертизи належним та допустимим доказом, оскільки не відповідає принципам об`єктивності та повноти.

Відповідно до ст.ст.85, 86 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит .

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснив, що має стаж експертної роботи з 2019 року та працює на посаді завідувача сектору комп`ютерно-технічних, телекомунікаційних досліджень та досліджень у сфері інформаційних технологій Рівненського НДЕКЦ МВС України, має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи відео-, звукозапису. Пояснив, що він підпорядкований керівнику Рівненського НДЕКЦ МВС України, та вказана експертна установа не підпорядкована та не входить до структури ГУНП в Рівненській області, до складу якого входить орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні - ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області. Експерт ОСОБА_13 повністю підтримав складений ним висновок, та пояснив, що останній складений у відповідності та з дотриманням нормативно-правових актів, які до нього ставляться. Для проведення експертизи йому була надана достатня кількість зразків для ототожнення голосу і мовлення обвинуваченого ОСОБА_4 . Голос і мовлення на представлених для експертизи фонограмах дали можливість програмним засобам достовірно ідентифікувати обвинуваченого ОСОБА_4 . Представлені для проведення експертизи фонограми відповідають вимогам, які до них ставляться. Тиск, примус, погрози чи будь-які прохання зі сторони третіх осіб, в тому числі працівників поліції, при складанні вищевказаного висновку не було. При проведенні експертизи ним були надані відповіді по суті на поставлені питання, та питання оригінальності файлів на вирішення експертизи не ставилось, як і не ставилось питання присутності в наявних файлах ознак монтажу чи змін. Згідно існуючих методик він може досліджувати копії, дублікати файлів і це не заборонено відповідними методиками, якщо не стоїть питання встановлення оригінальності або монтажу. Пояснив, що він працює з тими матеріалами, які надає слідчий.

Перелік умов чи діянь, з наявністю яких КПК України пов`язує визнання доказів недопустими, наведено у статті 87 КПК України, та стороною захисту не наведено будь-яких істотних порушень прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_4 при проведенні вищевказаної експертизи, які б давали суду підстави для визнання висновку експерта недопустимим доказом. При оцінці доводів сторони захисту щодо недопустимості вищевказаного висновку експета у зв`язку з відсутністю оригінальних файлів із звукозаписами досліджуваної події суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис/аудіозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений слідчим до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу СD-R диск з звукозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на реєстраторі/комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів.

Таким чином, записаний на оптичний диск носій інформації електронний файл у вигляді звукозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 року у справі № 751/6069/19, та у постановах Об`єднаної палати ККС ВС від 29.03.2021 року у справі № 554/5090/16-к, від 25.09.2023 року у справі № 208/2160/18.

При дослідженні звукозаписів у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував правильності відображених у них подій.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для визнання висновку експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/118-24/4095-ВЗ від 26.06.2024 року, як доказу по справі, недопустимим, а відтак приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для відмови у задоволенні відповідного клопотання сторони захисту.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 549233 від 29.02.2024 року, останній складено інспектором СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 за порушення п.12.1 ПДР України, вбачаючи в діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно другого протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 549237 від 29.02.2024 року, останній складено інспектором СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 за порушення п.2.10а ПДР України, вбачаючи в діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 549234 від 29.02.2024 року, останній складено інспектором СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 за порушення п.2.10є ПДР України, вбачаючи в діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

З роздруківки тестування на алкоголь № 3879 від 29.02.2024 р. встановлено, що при проведенні о 21:41 год. освідування ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора "Alcotest 6810" (заводський №ARBH-0619) результат тесту становив 3,05 проміле.

Згідно постанови Острозького районного суду Рівненської області від 30.04.2024 року у справі № 567/471/24 провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито з підстав, викладених у вищевказаній постанові.

Разом з тим, на переконання суду, факт складання трьох протоколів про адміністративне правопорушення від 29.02.2024 року та вищевказана постанова суду за результатами їх розгляду свідчить про те, що подія, яка давала підстави вживати поліцейським заходи реагування мала місце, та на момент складання таких протоколів обвинувачений ОСОБА_4 не розумів подальшого руху справи, у зв`язку з чим пропонував та надав поліцейським неправомірну вигоду. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що у день та час, вказаний в обвинувальному акті ОСОБА_4 пропонував та надав працівникам поліції неправомірну вигоду для уникнення ним адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого їй правопорушення, суд враховує правові позиції Верховного Суду та ЄСПЛ, зокрема :

- вимагання неправомірної вигоди виключається, якщо особа, яка її надає, зацікавлена в незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, одержати незаконні пільги, переваги, уникнути відповідальності. Під інтересами особи, у якої вимагається неправомірна вигода, треба розуміти законні інтереси такої особи (постанова Верховного Суду від 05.07.2022, справа № 727/4042/18);

- для висновку про наявність у діях органів досудового розслідування ознак провокації, що має наслідком визнання доказів недопустимими, суд повинен застосувати критерії відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів, вироблені ЄСПЛ. Для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 17.09.2019, справа № 369/418/14-к);

- пасивна поведінка органів досудового розслідування, яка не підбурює особу до вчинення злочину, не може розцінюватись як провокація злочину (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.08.2019, справа № 629/4448/17);

- для з`ясування того, чи була в діях працівників правоохоронних органів провокація злочину, необхідно перевірити: хто був ініціатором зустрічей, чи були факти відмови від одержання неправомірної вигоди, чи мали місце наполегливі дії з боку свідка, чи було б вчинено злочин без втручання працівників правоохоронного органу (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19.10.2022, справа №728/1614/17).

З урахуванням наведеного, судом з досліджених доказів встановлено відсутність ознак провокації з боку працівників правоохоронного органу, більше того від неправомірної вигоди, що пропонував та надавав ОСОБА_4 мала місце відмова, проте обвинувачений наполягав на наданні неправомірної винагороди, залишивши її працівникам поліції у службовому автомобілі під час складання ними адміністративних матеріалів.

На думку суду, вищезазначені докази в сукупності з іншими вказують на беззаперечну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкрімінованого йому кримінального правопорушення та покази останнього, в яких він заперечує свою провину, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення або пом`якшення кримінальної відповідальності.

Наведені докази суд визнає достатніми у їх сукупності для того, щоб зробити висновок щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (п.34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Порушень вимог КПК України під час отримання доказів у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, які мали б наслідком визнання їх неналежними або недопустимими, судом не встановлено.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, які не спростовано обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження у суді в повному обсязі та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин.

Судом не встановлено обставин, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання. Водночас обставиною, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він працевлаштований та зі слів обвинуваченого він працює трактористом ТОВ «Акріс Агро Груп», за віком та станом здоров`я є працездатним, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, по місцю проживання характеризується посередньо.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» №58 від 07.03.2024 р. ОСОБА_4 під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Зі змісту досудової доповіді, складеної Рівненським районним сектором №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області вбачається, що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової експертизи відео-, звукозапису у даному кримінальному провадженні становлять 11 359,20 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у вказаному розмірі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

Одночасно, суд вважає за необхідне застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

На підставі ст.ст.1, 2, 100, 370-371, 373-374, 475 КПК України, -

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 05.03.2024 р. на грошові кошти у сумі 100 доларів США, номіналом по 50 доларів США у кількості 2 шт., серії MF29537248A, MF24754726B, які належать ОСОБА_4 .

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати відносно ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави грошових коштів у сумі 100 доларів США, номіналом по 50 доларів США у кількості 2 шт., серії MF29537248A, MF24754726B, вилучені та поміщені до сейф-пакету НПУ ЕХР0133355, які передані на зберігання до Рівненської філії АТ КБ «Приватбанк».

Речові докази у справі:

- диск CD-R для лазерних систем зчитування, який містить копії звукозаписів з нагрудного відеореєстратора спостереження чергового наряду СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за 29.02.2024, що містять фіксацію дій працівників поліції по складанню адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти у сумі 100 доларів CША, номіналом по 50 доларів США у кількості 2 (дві) шт., із наступними серіями: MF29537248A, MF24754726B, які упаковано до сейф-пакета Національної поліції України EXP0133355 та передано на зберігання до уповноваженого банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (слідче відділення ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області), тобто до Рівненської філії АТ КБ «Приватбанк» - конфіскувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1