1Справа № 335/2796/21 1-кп/335/108/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0002771 від 05.11.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302 КК України;

ОСОБА_19 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України;

ОСОБА_16 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України;

ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України;

ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України;

ОСОБА_17 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України;

ОСОБА_20 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України;

ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження. В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_13 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту з мобільного телефону Huawei INE-LXI, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020 в справі № 335/7579/20, пр. 1-кс/335/4191/2020.

Клопотання обвинуваченої вмотивоване тим, що потреба у подальшому застосуванні арешту на зазначене майно вже відпала, оскільки протокол огляду телефона вже досліджувався судом.

В судовому засіданні обвинувачена та її захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої.

Інші обвинувачені та їх захисники підтримали клопотання ОСОБА_13 .

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваного питання, суд доходить наступних висновків.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020 накладено арешт на мобільний телефон «Huawei INE-LX1», в корпусі синього кольору, імей: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в гумовому чохлі із зображенням дівчини, з двома сім-картками: «Лайф» з номером НОМЕР_3 та «МТС» з номером НОМЕР_4 , вилучені слідчим 23.09.2020 в ході проведення огляду. Арешт на зазначене майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановляючи ухвали про арешт зазначеного мобільного телефону слідчий суддя виходив з того, що дослідженні слідчим суддею матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання в його обґрунтування, містять достатні дані для висновку, що вилучений слідчим під час проведення огляду мобільний телефон був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду (ч. 2 ст. 100 КПК України).

Судом встановлено, що під час судового розгляду судом досліджено протокол огляду мобільного телефону, з якого обвинувачена просить скасувати арешт. З клопотаннями про дослідження зазначеного телефону в судовому засіданні сторони не зверталися та повідомили, що не мають таких намірів.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту зазначеного майна відпала і потреби кримінально провадження не виправдовують подальшого обмеження прав обвинуваченої як власника майна на вільне володіння, користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 174, 175, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_13 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з мобільного телефону марки «Huawei INE-LX1», в корпусі синього кольору, імей: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в гумовому чохлі із зображенням дівчини, з двома сім-картками: «Лайф» з номером НОМЕР_3 та «МТС» з номером НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2020 в справі № 335/7579/20, провадження 1-кс/335/4191/2020.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складений 28 квітня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1