Справа № 157/478/25
Провадження № 1-кп/162/90/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.03.2025 за №0000148 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацевлаштованого, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 на початку весни 2015 року (точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено), знаходячись за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу, всупереч п.1 Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав та території України» та пп. «а» ч.1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затверджених п.1, 2 постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992 відповідно, п.2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 12.10.1992, п.2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, на горищі у старому будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належав його рідному дядьку ОСОБА_6 , віднайшов одноствольну гладкоствольну куркову мисливську рушницю марки «ІЖ-5» 16-го калібру з мисливськими патронами 32-го калібру.

У подальшому, на початку весни 2015 року (точної дати, часу та обставин у ході проведення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконної переробки вказаної мисливської зброї, за допомогою підручних інструментів та власних навичок незаконно саморобним способом переробив цю одноствольну гладкоствольну куркову мисливську рушницю марки «ІЖ-5» 16-го калібру із заводським номером « НОМЕР_1 » шляхом її укомплектування цівкою із заводським номером « НОМЕР_2 », колодкою з видаленими маркувальними позначеннями (в якій замінено промисловий ударник на саморобний) та ствол з маркуванням « НОМЕР_3 » на довгоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, яка є придатною для стрільби з патронами 32-го калібру до гладкоствольної мисливської зброї.

Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263-1 КК України як незаконна переробка вогнепальної зброї.

Крім цього, ОСОБА_4 на початку весни 2015 року (точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, всупереч п.1 Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав та території України» та пп. «а» ч.1 Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затверджених п.1, 2 постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992 відповідно, п.2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 12.10.1992, п.2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, переніс вже перероблену саморобним способом згідно з висновком судової експертизи зброї довгоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю марки «ІЖ-5» до свого будинку за адресою АДРЕСА_1 , де заховав її під диван у спальній кімнаті та яку зберігав без передбаченого законом дозволу до 15 год 35 хв 23.01.2025, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого судом обшуку.

Вказані вище умисні, протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , 17.03.2025 укладена угода про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, просив затвердити угоду знищити речові докази, оскільки зокрема гладкоствольна рушниця є перероблена саморобним способом. Обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник ОСОБА_5 , кожен зокрема, просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом роз`ясненно зміст п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст. 285, ч.1,4, ст.286, ч.3 ст. 288 КПК України, щодо закінчення строків притягнення до відповідальності, що є підставою передбаченою ст.49 КК України для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку передбаченому КПК України і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження, а також права заперечувати проти закриття кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , кожен зокрема, просили закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності. Прокурор вказав, що необхідно щоб обвинувачений письмово оформив клопотання про таке закриття провадження та просив на підставі цього оголосити перерву.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України, які відповідно до ст.12 КК України тяжкими злочинами.

Пунктом 4 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з обвинувальним актом вказані злочини вчинені ОСОБА_4 на початку весни 2015 року (точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено).

Ураховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень минуло більше десяти років, при цьому перебіг давності не зупинявся і не переривався, він підлягає звільненню від покарання на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно, у зв`язку із встановленням підстав для закриття кримінального провадження, у затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити.

Процесуальні витрати на залучення експертів у відповідності до ст. 124 КПК України, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 року по справі № 203/241/17 (відступу від якої не було), необхідно віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.

Керуючись ст. 284, 286 КПК України, ст.49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 17.03.2025 між прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.03.2025 за №0000148 відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України, на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.03.2025 за №0000148 закрити.

Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29.01.2025 року скасувати.

Речові докази, а саме: один патрон калібру 5,45 мм, 25 (двадцять п`ять) набоїв до гладкоствольної зброї різного калібру та розмірів, предмет, зовні схожий на гладкоствольну мисливську рушницю, та ствол до гладкоствольної рушниці, які згідно квитанції без номера від 24.01.2025 року знаходяться в камері зберігання речових доказів Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області (м.Камінь-Каширський . вул. Шевченка, 6) знищити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Любешівський районний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_7