Справа № 521/8515/25
Номер провадження:1-кс/521/1999/25
УХВАЛА

30 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0000315 від 01.04.2025 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2023 за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту клопотання вбачається, що згідно ч.ч. 3, 14 ст. 1 Закону України «Про домашнє насильство», домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; Психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, ОСОБА_4 , будучи тричі притягнутим до адміністративної відповідальності з обставин спричинення психологічного та економічного насильства стосовно особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шлях виправлення не став, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, продовжив вчиняти психологічне та економічне насильство відносно потерпілої ОСОБА_6 , яке виражалось у словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні фізичною розправою, вимаганні грошей, що потягло за собою наслідки, у вигляді змін в її емоційному стані, індивідуально психологічних проявів, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню потерпілого як особистості, а також психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої.

Зокрема, 29.01.2025 року о 00 годині 40 хвилин за адресою:

АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 ображав нецензурною лайкою та погрожував розправою своїй матері ОСОБА_6 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно останньої, у зв`язку із чим відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3

ст. 173-2 КУпАП.

У подальшому, 01.03.2025 року, за адресою:

АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 виніс із квартири та здав в ломбард телевізор, який належить його матері ОСОБА_6 , чим вчинив домашнє насильство економічного характеру відносно останньої, за результатами чого відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України.

У подальшому, 13.03.2025 року, за адресою:

АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вимагав грошові кошти у своєї матері ОСОБА_6 та погрожував останній фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно останньої.

Крім того, 01.04.2025 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Все по 3», який розташований на території ринку «Баеман», а саме за адресою: м. Одеса, вул. Крайня, 1, вчинив психологічне та економічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , що проявилось у словесних образах потерпілої, висловлюванні в її адресу нецензурних слів, принижування честі та гідності, погроз, вимаганні грошових коштів та тим самим завдав шкоди психічному та психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_6 .

Мотив ОСОБА_4 щодо вчинення даного кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_6 є корисливим та полягає у спричиненні останній психологічного болю та моральних страждань.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 , умисно, систематично вчиняв психологічне та економічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , що призвело до змін в її емоційному стані, індивідуально психологічних проявів, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню потерпілої як особистості, а також психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та економічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

14.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

За переконанням слідчого, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 01.04.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 03.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.04.2025; висновком експерта за результатами проведення судово психологічної експертизи №272 від 18.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.05.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що є об`єктивні причини вважати, що останній матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати такий запобіжний захід.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, а також вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України закріплює, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною першою статті 179 КПК України, визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування або суду вказує те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, покарання за яке передбачено у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Також, відсутність у підозрюваного ОСОБА_4 постійного офіційного місця роботи та доходів на території України, дозволяють йому залишити територію м. Одеси та безперешкодно переїхати до іншого населеного пункту.

При оцінці даного ризику, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Тому із метою нівелювання ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання вбачається обґрунтованим.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом ще не допитано свідків, їх покази мають суттєве значення у кримінальному проваджені, ОСОБА_4 , перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, безперешкодно зможе впливати на вищезазначених свідків, із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

Також, на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), вказує той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став і може продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у особистого зобов`язання, слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе гарантувати належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та перешкодити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею роз`яснено підозрюваному вимоги ст.ст. 179, 194 КПК України та наслідки невиконання обов`язків, які покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 176-179, 186, 193, 194, 196, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- заборонити листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 45 днів, тобто в межах строку досудового розслідування, і обчислюється з моменту її проголошення, а саме з 30.05.2025. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання припиняє свою дію 14.07.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_10