Справа № 277/983/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

"11" серпня 2025 р. селище Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянувши у селищі Ємільчине клопотання заступника начальника ВП - начальника СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 04.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ємільчинського районного суду надійшло зазначене вище клопотання заступника начальника ВП - начальника СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , в якому він просивнакласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який належить ОСОБА_5 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який є речовим доказом в кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання заступник начальника ВП - начальник СВ ВП №1 Звягельського РВП посилається на те, що 03.08.2025 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозивши в якості пасажира ОСОБА_7 , рухаючись автодорогою сполученням с. Осівка с. Миколаївка Ємільчинської територіальної громади Звягельського району Житомирської області, не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожні умови, не впорався з керуванням та допустив виїзд на праве узбіччя, внаслідок чого відбувся занос автомобіля та його перекидання. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Коростенська центральна міська лікарня».

В ході проведення огляду місця події 03.08.2025 року в період часу з 18 год. 45 хв. по 21 год. 35 хв. на автодорозі сполученням с. Осівка с. Миколаївка Звягельського району виявлено та вилучено до ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який належить ОСОБА_5 , яким керував ОСОБА_6 .

Вказаний автомобіль 04.08.2025 року визнаноречовим доказом.

Заступник начальника ВП - начальник СВ ВП №1 Звягельського РВПзазначив, що необхідно накласти арешт на зазначене вище майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор подав заяву, де підтримав клопотання про арешт майна, просив його задовольнити та розглянути без його участі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.08.2025 року 03.08.2025 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозивши в якості пасажира ОСОБА_7 , рухаючись автодорогою сполученням с. Осівка с. Миколаївка Ємільчинської територіальної громади Звягельського району Житомирської області, не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожні умови, не впорався з керуванням та допустив виїзд на праве узбіччя, внаслідок чого відбувся занос автомобіля та його перекидання. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Коростенська центральна міська лікарня».

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди заступником начальника ВП - начальником СВ ВП №1 Звягельського РВП ОСОБА_3 03.08.2025 року проведено огляд на автодорозі між с. Осівка с. Миколаївка, де в кюветі виявлено автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями. Вказане майно вилучено до ВП №1 Звягельського РВП.

Відповідно до постанови заступника начальника ВП - начальника СВ ВП №1 Звягельського РВП ОСОБА_3 від 04.08.2025 року вилучений автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000125.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З ч. 2 ст. 170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі ст. 100 КПК України слідує, що речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно під час огляду, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому необхідно вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника ВП - начальника СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 04.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який належить ОСОБА_5 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який є речовим доказом в кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1