Справа №:755/6870/25
Провадження №: 1-кс/755/2296/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС криміналіста 3 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 майора юстиції ОСОБА_8 подане в межах кримінального провадження № 0000125 від 23.04.2025 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, депутата Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_9 , 2020 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого в ОВС криміналіста 3 відділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_2 майора юстиції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000125 від 23.04.2025 року.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи депутатом Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області 8 скликання, достовірно знаючи, що в Україні введено правовий режим воєнного стану, 28.10.2024 близько 14.00 години знаходячись поблизу с. Спаське Підгородненської міської територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, під час вчинення вимагання у ОСОБА_10 грошових коштів неіснуючого боргу в сумі 2 500 000 (два з половиною мільйони) доларів США та отримавши відмову останнього, наніс йому кілька ударів кулаками в область обличчя та тулуба. У той же час в ОСОБА_7 виник умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 з метою заволодіння належним йому майном, а саме наручним годинником фірми «Apple Watch 7 series 45 mm». Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_10 , демонструючи ніж, який у нього був заздалегідь приготований, зірвав з руки останнього наручний годинник фірми «Apple Watch 7 series 45 тт», який поклав собі до кишені штанів та, у невстановлений досудовим розслідуванням час перевіз до свого робочого кабінету, розташованому в будівлі 81 по вул. Козенця в c. Спаське Дніпровського району Дніпропетровської області.

Під час проведення санкціонованого обшуку в робочому кабінеті ОСОБА_7 в будівлі АДРЕСА_3 виявлено та вилучено годинник «Apple Watch 7 series 45 mm», вартістю з урахуванням зносу станом на 28.10.2024 - 4646,67 грн (чотири тисячі шістсот сорок шість гривень шістдесят сім копійок).

Унаслідок вчинення розбійного нападу з погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечне для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 завдав йому матеріальної шкоди на суму 4646,67 грн (чотири тисячі шістсот сорок шість гривень шістдесят сім копійок).

ОСОБА_7 на підставі ст. 615 КПК України 23.04.2025 затримано та цього ж дня йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Вказав, що підозра ОСОБА_7 обгрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 від 30.10.2024, 08.11.2024, у ході яких останній підтвердив доводи, викладені в заяві, а саме факт вимагання та позбавлення волі його ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 , під час якого він впізнав осіб, які були присутні під час вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_7 ; висновком судово-медичної експертизи № 042-1806-2024 від 01.11.2024 згідно з яким ОСОБА_10 , заподіяно наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки та живота: синці неправильно-овальної форми на передній поверхні грудної клітки в проекції середньої та нижньої третини тіла грудини, по правій навкологрудній лінії на рівні 5-ого ребра; по правій середнє-ключичній лінії на рівні 7-го ребра; між лівою навкологрудинною та середнє-ключичною лініями на рівні 3-5 ребер; в правій поперековій ділянці; в проекції гребеня здухвинної кістки зліва, яка (травма) супроводжувалась розвитком лівобічного пневмотораксу (з ознаками часткового колапсу лівої легені); переломи поперечних відростків 1-3 поперекових хребців, що відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості; синці неправильно-овальної форми: в лівій потиличній ділянці, на зовнішній та внутрішній поверхні лівої вушної раковини в верхній та середній третинах; в лівій завушній ділянці, на зовнішній та внутрішній поверхні правої вушної раковини на всьому протязі, з розповсюдженням на привушну ділянку, в правій завушній ділянці, на повіках правого ока, на спинці носа в верхній та середній третинах; на верхній повіці лівого ока; на тильній поверхні правої кисті в проекції тіл 2-4 п`ясних кісток; на тильній поверхи лівої кисті в проекції тіл 4-5 п`ясних кісток, садна неправильно-овальної та подовженої форми в ділянці чола справа ближче до надбрів`я; на фоні синця на спинці носу в верхній третині переривчастого характеру, на задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, які відносяться до легкого тілесного ушкодження; протоколами за результатами проведения негласних слідчих (розшукових) дій згідно з якими ОСОБА_7 вимагав у ОСОБА_10 грошові кошти; протоколами проведення обшуків від 07.11.2024 у ході яких вилучено наручний годинник фірми «Apple Watch 7 series 45 mm, грошові кошти, набої, зброю, автомобілі та інше, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_7 , 23.04.2025 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний заді у вигляді тримання під вартою терміном на 30 діб, до 22.05.2025 (включно), у подальшому ухвалою суду від 20.05.2025 вказаний запобіжний продовжено до 03.07.2025 (включно).

Зазначив, що за результатами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 29.04.2025 процесуальним керівником прийнято рішення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження та доручено слідчому ознайомити сторону захисту за матеріалами кримінального провадження, відповідно до порядку ст. 290 КПК України.

Стороні захисту 29.04.2025 вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 23.06.2025, відповідно строку досудового розслідування залишилось 53 доби.

Наголосив увагу на продовженні існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які жодним чином не зменшились та не зникли за спливом часу та були встановлені слідчими суддями під час застосування запобіжного заходу та його продовження, а саме: ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, що йому загрожує, а також з урахування того, що ОСОБА_7 може вдатися до активних дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати реалізації завдань кримінального провадження. Окрім того, підозрюваний, використовуючи своє становище депутата Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, може знищити або вжити заходів до знищення та/або переховування документів, щодо своєї злочинної діяльності, котрі ще не віднайдені та не вилучені органом досудового розслідування, зокрема при перевірці інших фактів вчинення аналогічних злочинів, а також, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його вини. ОСОБА_7 може тиснути та впливати на свідків, а також на експертів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідками у кримінальному проваджені є колеги ОСОБА_7 та інші особи котрі на теперішній час встановлюються органом досудового розслідування, які на даний час не допитані. При цьому, шляхом домовленості та залученням невстановлених осіб ОСОБА_7 також може здійснювати тиск на заявника ОСОБА_11 , у зв`язку із чим існує ризик здійснення реального тиску на вказаних осіб з боку ОСОБА_7 чи за його дорученням іншими особами. Також, на думку сторони обвинувачення, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою приховання чи спотворення об`єктивних даних щодо злочину, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки ОСОБА_7 , зважаючи на його суспільний статус, може при здійснені впливу на свідків вчинити інший умисний тяжкий чи особливо тяжкий злочин як проти життя та здоров`я осіб (свідків та експертів), так і службовий злочин, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

Зазначив, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_7 під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, у зв`язку з цим, лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурори заявлене клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_12 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, з огляду на те, що ризики належним чином не доведені та не мотивовані, а саме ризик знищення та/або спотворення потенційних доказів у вказаному кримінальному провадженні нівельований, з огляду на закінчення досудового розслідування; ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду також не доведений, оскільки ОСОБА_7 налаштований на закінчення вказаного кримінального провадження. Наголосив увагу на порушенні порядку затримання ОСОБА_7 , на підставі ст. 615 КПК України. Вказав, що у вказаному кримінальному провадженні порушено підслідність, з огляду на те, що інкримінований склад кримінального правопорушення не може розслідуватися слідчими СБУ. Окрім того, посилався на недопустимість використання в рамках вказаного кримінального провадження матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000066, з огляду на невірний спосіб збирання документів, без ініціювання окремої процедури тимчасового доступу до вказаних матеріалів. Також захисник наголосив увагу суду на недопустимості як доказу наручного годинника, який було вилучено під час проведення невідкладного обшуку, у зв`язку із рядом процесуальних порушень при його проведенні. Окрім того, захисник надав слідчому судді ряд доказів на підтвердження обставин, які мають бути враховані судом під час продовження запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 підтримав думку колеги та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а також наголосив увагу слідчого судді на тому, що у вказаному кримінальному провадженні стороною обвинувачення було допущено ряд значних процесуальних порушень.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисників.

За таких обставин, слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються/продовжуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумовою, яка слугує для застосування/продовження такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України слідчий суддя, суд крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні інкримінованого складу кримінального правопорушення, за обставин викладених у підозрі.

Оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого складу кримінального правопорушення.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, громадянин України, депутат Підгородненської міської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області, одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_9 , 2020 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують їх з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Так, підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я.

Аналізуючи доводи сторони захисту про відсутність ризиків у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, оцінюючи доводи сторони захисту про відсутність ризику можливості знищення/спотворення доказів підозрюваним в рамках вказаного кримінального провадження, то суд вважає їх доречними, оскільки 29.04.2025 року стороні захисту було вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Тобто, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, що виключає можливість існування вказаного ризику, оскільки у слідчого, прокурора відсутні можливості продовжити збирання доказів в рамках вказаного кримінального провадження.

Щодо існування ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду через тяжкість кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про сталість вказаних обставин. Вказане обумовлюється тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено в межах від 8 до 15 років позбавлення волі, у зв`язку із чим, як для суду, так і для «стороннього спостерігача» є очевидним, що вчинення активних дій з метою переховування від органу досудового розслідування та суду, може сприйматися підозрюваним як менш загрозливе діяння, ніж можливе покарання, яке може бути призначене національними судовими органами.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

При цьому, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

При цьому суд відкидає доводи сторони захисту про наявність обставин, які спростовують ризик переховування ОСОБА_7 , а саме: наявність у підозрюваного зареєстрованого місця проживання, сім`ї та активну соціальну позицію ОСОБА_7 до його затримання, оскільки вказані докази, на думку слідчого судді, не переважають вказаний ризик та не можуть вважатися слідчим суддею як достатні обставини стримування підозрюваного. Окрім того, при оцінці вказаного ризику слідчим суддею береться до уваги кількість кримінальних проваджень в яких ОСОБА_7 є підозрюваним, що також вказує на можливість підозрюваного вдатися від переховування від кримінального переслідування.

Слідчий суддя вважає, що сталим є ризик незаконного впливу на свідків та експертів, оскільки наступною стадією у вказаному кримінальному провадженні буде судовий розгляд, внаслідок чого на вказаному етапі слідчий суддя приходить до висновку, що з урахування соціального статусу підозрюваного, останній може вдатися до дій, спрямованих на незаконний вплив на свідків та експертів, з метою перешкоджання справедливому та ефективному розгляду кримінального провадження судом та/або уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим доводи сторони захисту суд відкидає.

Оцінюючи ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає його доведеним, зважаючи на кількість кримінальних проваджень, зареєстрованих щодо підозрюваного, що в сукупності з іншими обставинами вказує на те, що ОСОБА_7 може вдатися до вчинення інших кримінальних правопорушень, як з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, так і з метою продовження кримінальної діяльності.

Варто зауважити, що стороною захисту не було надано суду інших доказів, на спростування ризиків заявлених слідчим у вказаному клопотанні, а тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вказані стороною обвинувачення ризики продовжують існувати, характеризуються стійкістю та реальністю, їх зменшення або нівелювання не відбулося, що, серед іншого, вказує на необхідність продовження дії відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у вказаному випадку слідчий суддя не вбачає значних позитивних змін у процесуальній поведінці підозрюваного, що могло б вказувати на нівелювання зазначених у клопотанні сторони обвинувачення ризиків.

Разом із тим, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, репутація; майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку із вищенаведеним, слідчий суддя не аналізує доводи сторони обвинувачення щодо недопустимості як речового доказу наручного годинника, який належить потерпілому, а також щодо недопустимості використання матеріалів кримінального провадження № 0000066 у вказаному провадженні. Більш того, доводи сторони захисту щодо використання зазначених матеріалів були належним чином оцінені в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.04.2025 року, у зв`язку із чим суд не знаходить підстав для порушення правової визначеності судового рішення (принцип res judicata), оскільки стороною захисту не наведено нових підстав, які могли б оцінюватися слідчим суддею.

Щодо доводів сторони захисту про порушення порядку затримання підозрюваного ОСОБА_7 , то варто зазначити, що при дослідженні АСДС «Д-3» слідчим суддею встановлено, що в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.04.2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в повній мірі була проаналізована вказана обставина та не встановлено будь-яких суттєвих порушень при реалізації процедури затримання останнього.

Так, верховенство права як нормативний ідеал, до якого має прагнути кожна система права, і як універсальний та інтегральний принцип права необхідно розглядати, зокрема, в контексті таких основоположних його складових: принцип законності, принцип поділу державної влади, принцип народного суверенітету, принцип демократії, принцип юридичної визначеності, принцип справедливого суду.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Слідчий суддя наголошує увагу учасників кримінального провадження на важливості дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення. При цьому заявлення стороною захисту ідентичних доводів, які вже були предметом розгляду та детального аналізу слідчих суддів Дніпровського районного суду м. Києва, порушують основні положення вказаного принципу та можуть призвести до дуальності наслідків, що, на переконання слідчого судді, недопустимо в рамках правового суспільства.

Окрім того, вказані обставини можуть бути предметом судового розгляду та в подальшому розглядатися судом через призму оцінки допустимості доказів, що не може на даному етапі оцінюватися слідчим суддею.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

На переконання слідчого судді, ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КК України, заявлені прокурором під час застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились, а тому клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Оцінюючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення злочинів обвинуваченим, які інкримінуються стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.ст. 182, 183 КПК України, а також тривале перебування підозрюваного під вартою без альтернативного запобіжного заходу, майновий та соціальний стани ОСОБА_7 , та вважає за необхідне визначити розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень 00 копійок, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, вказаний розмір застави не є завідомо надмірно обтяжливим для підозрюваного, оскільки визначається слідчим суддею з наявних в кримінальному провадженні обставин та спрямовується на гарантування утвердження суспільно-правових зв`язків між підозрюваним та Державою в рамках зазначеного кримінального провадження, що унеможливить нівелювання ризиків, визначених стороною обвинувачення та визнаних слідчим суддею доведеними, а також сприятиме процесуальній поведінці підозрюваного.

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 199, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, в межах строку досудового розслідування, строком на 53 дні.

Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 908 400 гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_7 прибувати до слідчого, прокурора, або суду за кожною вимогою у рамках цього кримінального провадження та у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, місце роботи;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених процесуальних обов`язків в межах строку досудового розслідування (53дні).

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурорам, захисникам, підозрюваному та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: