Справа № 638/3861/25
Провадження № 1-в/638/335/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1983 року народження,

в с т а н о в и в:

04 березня 2025 року начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1983 року народження, який відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі.

Клопотання мотивоване тим, що за цим вироком ОСОБА_5 засуджений, зокрема, за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 02.08.2021 о 12:00 року (вартість викраденого майна 477,70 грн); за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами від з 02.08.2021 по 03.08.2021 (вартість майна 1955,00 грн), 03.08.2021 о 03:00 (вартість викраденого майна 1251,00 грн); за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 16.05.2022 близько 19:00 (вартість майна 2200,00 грн), від 16.05.2022 близько 18:00 (вартість викраденого майна 6584,10 грн). Оскільки Законом №3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано, тому засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, КК України у зв`язку з усуненням караності діяння. У зв`язку зі звільненням від покарання за вчинення цих злочинів, начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» просив також виключити посилання на ч. 1 ст. 70 КК України при визначенні покарання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» в судове засідання не з`явився, про розгляд провадження повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив, у листі від 01.04.2025 зазначив, що установа підтримує клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , 1983 року народження, відбуває в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» покарання, призначене вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі.

За цим вироком ОСОБА_5 , 1983 року народження, засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 10 (десять) місяців.

Вирок набрав законної сили 22 листопада 2022 року.

Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 14 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання; клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Зі змісту вироку Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, наступним чином:

- за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами від з 02.08.2021 по 03.08.2021 (вартість майна 1955,00 грн), 03.08.2021 о 03:00 (вартість викраденого майна 1251,00 грн);

- за ч. 3 ст. 185 КК України за за епізодом, який мав місце 02.08.2021 о 12:00 року (вартість викраденого майна 477,70 грн);

- за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 16.05.2022 близько 19:00 (вартість майна 2200,00 грн), від 16.05.2022 близько 18:00 (вартість викраденого майна 6584,10 грн).

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн; станом на 01 січня 2022 року - 2481,00 грн.

На день викрадення чужого майна сума крадіжок за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року, за винятком епізоду за ч. 4 ст. 185 КК України від 16.05.2022 близько 18:00, складала суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Таким чином, діяння щодо таємного викрадення майна за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 (епізоди від 02.08.2021, 03.08.2021, 16.05.2022), вчинені ОСОБА_5 згідно з цим вироком, наразі не можуть вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, суд звільняє ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4-х років позбавлення волі.

У зв`язку з цим, підлягають виключенню з вироку посилання на приписи ч. 1 ст. 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та визначення остаточного покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі.

На підставі п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд визначає ОСОБА_6 покарання, призначене вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , 1983 року народження, задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України привести вирок у відповідність до Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнити засудженого ОСОБА_5 , 1983 року народження, від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі та за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4-х місяців позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року посилання на приписи ч. 1 ст. 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та визначення остаточного покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 квітня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1