ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1103/25 Номер провадження 11-сс/814/506/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на незаконну бездіяльність прокурорів Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про злочин від 30.04.2025.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що повідомлення ОСОБА_6 не містить об`єктивних даних про вчинення вказаним суддею будь-яких кримінальних правопорушень, оскільки за своїм змістом і суттю ця заява є висловленням незгоди із процесуальним рішенням судді у конкретній судовій справі за процедурою цивільного судочинства, отже не є повідомленням про кримінальні правопорушення, що свідчить про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень статті 214 КПК України та внесенню відомостей в ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 05.06.2025 року, ухвали нову, якою зобов`язати внести відомості до ЄРДР про злочин за заявою від 30.04.2025 року.

Вказує, що посилання в ухвалі суду на те, що ст. 375 КК України виключена з Кримінального кодексу України не є підставою для відмови у задоволенні його скарги, оскільки заявник не є слідчим, тобто особою, яка встановлює кваліфікацію діянь.

Зазначає, що його заява містить достатні дані про вчинення злочину суддею ОСОБА_7 при винесенні незаконного судового наказу, який був направлений не за місцем його фактичного проживання.

До початку апеляційного розгляду від начальника Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_8 надійшла заява про проведення судового засідання без участі прокурора у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засідання в Кобеляцькому районному суді Полтавської області. Додатково вказував про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_6 у призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив і клопотань про відкладення розгляду не подавав.

В ході апеляційного розгляду судового провадження ОСОБА_6 забезпечено можливість брати участь у судовому провадженні дистанційно з використанням технічних засобів Кобеляцького районного суду Полтавської області, однак у призначений час та дату останній до суду не з`явився, наданою можливістю не скористався, клопотань про відкладення не подавав, про причини, які б перешкоджали брати участь у судовому засіданні не повідомляв.

Тому апеляційний суд, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка ОСОБА_6 при апеляційному перегляді поданої ним апеляційної скарги не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурорів Кобеляцького відділу Решетилівської кружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 30.04.2025.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 зазначив про вчинення суддею Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, оскільки нею винесене неправосудне рішення та навмисно направлено судовий наказ на іншу адресу.

Як убачається з матеріалів провадження, заява ОСОБА_6 була предметом перевірки працівників органу прокуратури, та надано відповідь про відсутність ознак правопорушення.

На переконання колегії суддів апеляційної інстанції, наведені в заяві обставини та висловлені міркування щодо незаконних дій судді Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_7 у виді постановлення судового рішення - наказу у цивільній справі та подальші дії по направленню судового наказу за іншою адресою, аніж місце проживання апелянта не дають достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містять об`єктивних відомостей, які фактично свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, тобто відсутні вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому підстав вважати відомості такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, немає.

За своїм змістом заява ОСОБА_6 є лише висловленням незгоди із процесуальними діями судді у конкретній судовій справі за процедурою цивільного судочинства.

Більше того, у разі незгоди скаржника з прийнятим рішенням по справі та порушенням його права, пов`язаним з неналежним направленням судового наказу, останній не позбавлений можливості звернутися до суду апеляційної інстанції з відповідною апеляційної скаргою.

Посилання апелянта на положення статті 375 КК України є безпідставним, з огляду на те, що діючий КПК України не передбачає такого складу кримінального правопорушення, як постановлення суддею завідомо неправосудного рішення.

У зв`язку з наведеним, враховуючи зміст заяви скаржника, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність у скарзі ОСОБА_6 об`єктивних даних, які свідчать про ознаки зазначеного ним кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що перевірка заяви про кримінальне правопорушення повинна здійснюватися у кримінальному провадженні після внесення відомостей до ЄРДР, то колегія суддів зауважує, що не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до правоохоронного органу не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 05 червня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4