У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 рокуСправа № 634/863/24 Провадження № 1-в/634/24/25

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Сахновщина Харківської області заяву Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області СМУМЮ щодо роз`яснення порядку виконання виконавчого листа № 634/863/24, виданого на виконання вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 29.04.2025 року по кримінальному провадженню № 0000638 від 13.06.2024 року,-

встановив:

Начальник Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області СМУМЮ звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що на виконанні у Кегичівському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 634/863/24 виданого 30.05.2025 року Сахновщинським районним судом Харківської області про вилучення речових доказів, а саме: корпус ручної гранати РГ`Н промислового способу виготовлення та підривач до ручних гранат УДЗ, промислового способу виготовлення, які у своїй сукупності (штатному з`єднанні) утворюють ручну осколкову гранату РГН, яка відноситься до категорії бойових припасів, які перебувають на зберіганні у ВП № 1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, у власність держави в особі Міністерства оборони Украйни. В ході ознайомлення з результативною частиною виконавчого листа встановлено: згідно тексту відсутні терміни, що свідчать про необхідність примусового виконання; згідно тексту відсутні дані особи (організації, підприємства) підвідомчої Міністерству оборони у власність якої вилучити речові докази. У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», з метою належного виконання рішення суду, просить надати роз`яснення щодо виконання виконавчого листа

Представник Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області СМУМЮ в судове засідання не з`явилася, в направленій до суду заяві просила провести розгляд заяви без її участі.

Згідно ч. 2 ст. 380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішенні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить висновку.

Згідно вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 29.04.2025 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію на користь держави щодо корпусу ручної гранати РГН промислового способу виготовлення та підривача до ручних гранат УДЗ, промислового способу виготовлення, які у своїй сукупності (штатному з`єднанні) утворюють ручну осколкову гранату РГН, яка відноситься до категорії бойових припасів, які перебувають на зберіганні у ВП №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, у власність держави в особі Міністерства оборони України.

10.06.2025 року державним виконавцем Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області СМУМЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № за АСВП 78317030 щодо примусового виконання вище вказаного виконавчого документу.

За вимогами ст. 539 КПК Українипитання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю, викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

Статтями ст.ст. 5, 18, 33, 62 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що примусове виконання рішень про конфіскацію майна покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 25 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985 з подальшими змінами та доповненнями тимчасово, якою затверджено Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, на період воєнного стану в Україні, за рішенням керівника обласної військової адміністрації конфісковане за рішенням суду і передане органам державної виконавчої служби майно може бути безоплатно передано Збройним Силам, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держприкордонслужбі, МВС, Національній поліції, ДСНС, Управлінню державної охорони, Держспецзв`язку, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, державним органам, установам (організаціям), які утримуються за рахунок бюджетних коштів (далі - суб`єкти, яким передається майно), для потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, забезпечення енергетичної безпеки держави, продовольчої безпеки населення (далі - майно для потреб оборони та національної безпеки).

Органи державної виконавчої служби, яким конфісковане за рішенням суду майно передано для подальшого розпорядження, щомісяця 5 числа надсилають інформацію про наявність описаного державними виконавцями майна (у тому числі переданого митниці на зберігання), крім того, що передано на реалізацію, до відповідної обласної військової адміністрації за місцем розташування такого майна. Інформація про майно, яка вже надсилалася до обласної військової адміністрації та стосовно якої не було прийнято рішення про безоплатну передачу, повторно не надсилається.

Розпорядження майном, яке у строки, визначені абзацом п`ятим цього пункту, не визначено обласною військовою адміністрацією необхідним для потреб оборони та національної безпеки, здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Крім цього, відповідно до п. 20 Перехідних положень Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним, затвердженого постановою КМУ від 25.08.1998 № 1340 передбачено, що тимчасово на період воєнного стану в Україні, за рішенням керівника обласної військової адміністрації вищевказане майно може бути безоплатно передано Збройним силам України для потреб оборони та національної безпеки.

Таким чином, вищенаведені законодавчі норми прямо передбачають повноваження керівника обласної військової адміністрації щодо майна, конфіскованого за рішенням суду і переданого органам державної виконавчої служби, а також конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави.

Як встановлено судом матеріали справи не містять відомостей про те, що органом державної виконавчої служби (далі ДВС) було вжито заходів, передбачених п. 25 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби.

Крім того, пунктом 17 розділу «Розпорядження майном» Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340 визначено, що військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання передаються Міноборони, МВС, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Державній прикордонній службі або СБУ. Передача здійснюється на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022 зі змінами визначено Передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

Із матеріалів доданих до заяви вбачається, що із відповідним дорученням про прийняття (передання) до визначених управлінь вказаних бойових припасів орган ДВС не звертався.

Отже, враховуючи викладене, оскільки законом прямо передбачено, що речові докази, які були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються у власність держави, зважаючи також і на військову й економічну цінність боєприпасів, суд вважає, що органом ДВС не було вжито жодних заходів по виконанню вироку суду щодо конфіскації боєприпасів, а посилання на необхідність роз`яснення судового рішення у зв`язку відсутність у виконавчому листі термінів примусового виконання та даних особи (організації, підприємства) підвідомчої Міністерству оборони у власність якої вилучити речові докази є безпідставним.

На підставі викладено заява начальника Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області СМУМЮ про роз`яснення виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 371, 372, 380, 537, 539 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви начальника Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області СМУМЮ щодо роз`яснення порядку виконання виконавчого листа № 634/863/24, виданого на виконання вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 29.04.2025 року по кримінальному провадженню №0000638 від 13.06.2024 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: