Справа № 643/4649/23
Провадження № 1-кп/643/103/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.4 ст.189 , ч.3 ст.289 КК України , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.4 ст.189 , ч.1 ст. 28,ч.4 ст.186 ,ч.3 ст. 289, ч.1 ст.255-1 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.4 ст. 189 КК України , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч.4 ст.189 , ч.1 ст.28, ч.4 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Московського районного суду м.Харкова знаходяться матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.4 ст.189 , ч.3 ст.289 КК України , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.4 ст.189 , ч.1 ст. 28,ч.4 ст.186 ,ч.3 ст. 289, ч.1 ст.255-1 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.4 ст. 189 КК України , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за ч.4 ст.189 , ч.1 ст.28, ч.4 ст. 186, ч.3 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений звернулись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи, що ризики, наведені прокурором не доведені, справа розглядається тривалий час і не знаходить свого вирішення, обвинувачений перебуває в ув`язненні, тому порушується його право на розгляд справи в розумні строки .

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Згідно ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом взято до уваги, обставини зазначені в статті 178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні якого він обвинувачуються, те, що обвинувачений раніше засуджений , тривалий час перебуває під вартою , має місце мешкання.

З урахуванням вище викладеного, суспільної необхідності та загальних засад кримінального провадження, суд приходить до переконання, що знаходження обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою не є доцільним на теперішній час, і наявні ризики не можуть виправдовувати застосування такого запобіжного заходу.

При вирішення питання про доцільність зміни запобіжного заходу, судом враховано, що відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Судом враховано, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження тримання особи під вартою.

Суд, приймаючи до уваги вище зазначені обставини, приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 під час судового розгляду і не завадить проведенню судового слідства, у зв`язку із чим, вважає за можливе змінити відносно останнього запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого зобов`язань, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а отже клопотання захисника обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 331,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт частково задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Харкова , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 з застосуванням засобів електронного контролю-браслету (за його наявності) строком на два місяці, тобто до 18.04.2025 року .

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Зобов`язати ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області негайно поставити на облік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю - браслету(в разі його наявності).

Покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати на виклики прокурора або суду за першою вимогою;

-не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду цілодобово;

-утримуватись від спілкування зі свідками , потерпілими у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідного територіального органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-знаходитись на території місця проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово, протягом строку дії даної ухвали.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно в залі суду звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Після проголошення даної ухвали, обвинувачений ОСОБА_9 ,18.09.1978

зобов`язаний невідкладно з`явитися до ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області (в межах робочого часу) для постановлення на облік, після чого прибути до місця свого проживання.

Ухвала суду в частині звільнення з під варти та постановки на облік в органах поліції, підлягає негайному виконанню органами національної поліції.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 місяці, тобто до 18.04.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за вказаним запобіжним заходом та постановкою вказаної особи на облік покласти на ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали для здійснення контролю за її виконанням направити Харківський обласній прокуратурі .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України

Суддя ОСОБА_1