Справа № 746/369/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Срібне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000642 від 16 липня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Карпилівка Срібнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року за частиною четвертою статті 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки;

- вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року за частиною першою статті 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, на шлях виправлення не став та вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 близько 23 години 10 липня 2025 року, перебуваючи на вул. Сковороди в с. Іванківці (Срібнянська ТГ) Прилуцького району Чернігівської області, поблизу господарства № 4, яке належить ОСОБА_6 , в період дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 із

05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває на даний час, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно, без відповідного дозволу, незаконно проник на територію вказаного домогосподарства.

Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_4 зайшовши до сарайного приміщення, знайшов знаряддя у вигляді лома, за допомогою якого, в подальшому, маючи умисел на проникнення до житлового будинку, зламав захисні грати на вікні з тильної сторони будинку, після чого, демонтувавши скло з рами вікна, проник в середину приміщення, де в подальшому з вітальні будинку ОСОБА_4 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), викрав телевізор АКАІ ТV32U22T LED TV, діагоналлю 32 см, вартістю 3 200,00 грн, та DVD-плеєр Ріоnеег DV-490V, вартістю 875,00 грн. Надалі ОСОБА_4 , перебуваючи в кухні цього будинку, викрав продукти харчування, а саме: цукор, вагою 5 кг, вартістю 163,00 грн, сало, вагою 1,5 кг, вартістю 220,00 грн, соняшникову олію марки «Олейна», об`ємом 5 л, вартістю 486,90 грн, та курячі яйця в кількості 8-ми штук, вартість яких встановити не видалось можливим, після чого з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим на власний розсуд. У результаті вчиненої крадіжки потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на загальну суму 4 944,90 грн

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до житла, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною четвертою статті 185 КК України, визнав повністю та беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема надав покази про те, що дійсно маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, без відповідного дозволу, незаконно проник до господарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , зайшов до сарайного приміщення, знайшов лом, за допомогою якого зламав захисні грати на вікні з тильної сторони будинку, після чого демонтував скло з рами вікна, проник в середину приміщення, з якого викрав телевізор, DVD-плеєр, та продукти харчування, після чого з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з переліком викраденого майна і наведеною в обвинувальному акті вартістю цього майна. При цьому зазначив, що викрадене майно повернуто (крім продуктів харчування) потерпілій через працівників поліції.

Обвинувачений підтвердив, що під час вчинення вказаного кримінального правопорушення він розумів протиправність своїх дій.

Визнавши свою вину, ОСОБА_4 зазначив, що розкаюється у вчиненому і в майбутньому стане на шлях виправлення, більше не буде вчиняти протиправних дій.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останнього, за згодою всіх учасників процесу, суд вважає доцільним провести судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних документів щодо руху кримінального провадження, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, долучених до матеріалів кримінального провадження за клопотанням прокурора, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Судом роз`яснено обвинуваченому, що у цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд кримінального провадження проведено щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому обвинувачення. За встановлених обставин, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до житла, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за частиною четвертою статті 185 КК України.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_4 , який неодноразово раніше судимий, у тому числі за вчинення аналогічного корисливого злочину проти власності (після ухвалення судом вироку, яким ОСОБА_4 засуджено до позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, знову вчинив новий аналогічний умисний корисливий тяжкий злочин), офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має; відповідно до характеристики селищного голови за місцем проживання характеризується посередньо, конфліктів із сусідами не виникало, участі у суспільному житті села не приймає, серед жителів села повагою та авторитетом не користується; відповідно до довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради (Прилуцьке наркологічне диспансерне відділення) на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався; до довідки КНП «Срібнянська центральна лікарня» на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року ОСОБА_4 засуджено за частиною четвертою статті 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки; вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року за частиною першою статті 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали провадження щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Так, щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним злочину, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і розкаявся у вчиненому, надавши критичну оцінку своїй поведінці.

Під активним сприянням розкриттю злочину необхідно вважати надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування детально розповів про вчинене ним кримінальне правопорушення, сприяв встановленню всіх обставин вчинення ним правопорушення, у тому числі в ході проведення слідчого експерименту, вказав місце зберігання викраденого майна, за його активного сприяння майно повернено потерпілій.

Згідно зі статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

За таких обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вбачає підстави для призначення покарання в межах санкції частини четвертої статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Відповідно до частини першої статті 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати покарання, призначене вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання з покаранням, призначеним вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року, остаточно визначити покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн).

Відповідно до статті 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

23 липня 2025 року під час досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб (рахується з моменту фактичного затримання, з 16 год. 40 хв. 23 червня 2025 року).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 під час досудового розслідування, залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення з 23 липня 2025 року (момент фактичного затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат відповідно до статті 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи у цьому кримінальному провадженні, в розмірі 2 674,70 грн згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000642.

Долю речових доказів у справі слід вирішити згідно зі статтею 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 70, 71, 72, 75, 185 КК України, статтями 2, 94, 100, 349, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років 1 (один) місяць.

На підставі частини першої статті 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати покарання, призначене вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2025 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі частини четвертої статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання з покаранням, призначеним вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2025 року, остаточно визначити покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн).

На підставі статті 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення з 23 липня 2025 року (момент фактичного затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі

2 674,20 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні: телевізор АКАІ ТV32U22T LED TV, діагоналлю 32 см, та DVD-плеєр Ріоnеег DV-490V, залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1