Вирок

Іменем України

08.08.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000426 від 21 липня 2018 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карл Марк - Штадт, Німеччина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого доцентом Львівського медичного університету ім. Данила Галицького, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, за даними судового слідства тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Сторони у кримінальному провадженні:

Сторона обвинувачення - прокурори публічні обвинувачі у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Сторона захисту адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

Потерпіла сторона: потерпілі та цивільні позивачі: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

представники потерпілих адвокати ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21

Цивільний відповідач у кримінальному провадженні - приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Брокбізнес»(правонаступник АТ «Страхова Компанія «ББС Іншуранс»

В С Т А Н О В И В :

Згідно оголошеного у судовому засіданні прокурором - публічним обвинувачем обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000426 від 21 липня 2018 року, органами досудового розслідування та стороною публічного обвинувачення в суді, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 21 липня 2018 року приблизно о 12 годині 20 хвилин керуючи автомобілем «Кіа Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним по вул. Кульпарківській, поблизу будинку № 158В у м. Львові (в напрямку до кругового руху з вулиці В.Великого та вул. Виговського), порушив вимоги Р.1 п. 1.5; Р.2 п. 2.3 б), д), Р.10 п. 10.1; Р.16 п. 16.6 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001), які виразилися в тому, що він, ОСОБА_7 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при здійсненні повороту ліворуч з головної дороги на другорядну дорогу по якій здійснювався заїзд - виїзд на територію ТЦ «Ашан Сіті», не дав перевагу в русі мотоциклу «Suzuki», без реєстраційних номерів під керуванням водія ОСОБА_22 , котрий рухався головною дорогою в напрямку до центру м. Львова, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами.

В результаті порушення водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху України:

- пасажир мотоцикла «Suzuki», що не мав реєстраційних номерів, гр.. ОСОБА_23 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 609/2018 від 17.08.2018, отримав поєднану тупу травму тіла, яка включає: відкриту травму голови, закриту травму грудної клітки та її органів, закриту травму органів живота та заочеревинного простору, множинні травми кінцівок, синець в ділянці шиї, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та призвели до настання смерті;

- керуючий, без наявності на те прав, мотоциклом «Suzuki», що не мав реєстраційних номерів - водій ОСОБА_22 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 224/18 від 15.08.2018, отримав лівобічний пневмоторакс, закритий перелом середньої третини правої стегнової кістки, закрите пошкодження сухожилка - згинача першого пальця лівої руки, рани та садна на лівій руці, садна та рани на передній поверхні грудної клітки, садна на животі, які відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За даних обставин, прокурори - публічні обвинувачі у кримінальному провадженні обвинувачують ОСОБА_7 в тому, що 21 липня 2018 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин він, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Кіа Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним по вул. Кульпарківській, поблизу будинку № 158В, що у м. Львові (в напрямку до кругового руху з вул. В.Великого та вул. Виговського), порушив вимоги Правил дорожнього руху України (затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001), в результаті чого відбулася дорожньо - транспортна пригода-зіткнення з мотоциклом «Suzuki», що не мав реєстраційних номерів під керуванням водія ОСОБА_22 . Внаслідок вказаної ДТП, наступила смерть потерпілого ОСОБА_23 , а водій мотоцикла ОСОБА_22 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Дані дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування, прокурором - процесуальним керівнииком та прокурорами - публічними обвинувачами у кримінальному провадженні, кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило водію мотоцикла ОСОБА_22 середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть пасажира мотоцикла - ОСОБА_23 , тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно цього ж обвинувального акта органи досудового розслідування, прокурор процесуальний керівник та прокурори - публічні обвинувачі у кримінальному провадженні обвинувачують ОСОБА_22 , в тому, що 21 липня 2018 року приблизно о 12 годині 20 хвилин, він ОСОБА_22 , керуючи мотоциклом «Suzuki», без реєстраційних номерів та без права керування транспортниим засобом, рухаючись мотоциклом по вул. Кульпарківській, поблизу будинку №158В, що у м. Львові (в напрямку до перехрестя з вул. Перфецького), порушив вимоги Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху»); Р.2 п.п. 2.1 а), б), ґ), 2.3 б), д), Р.12 п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України (затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001), які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом без посвідчення водія, реєстраційних документів на транспортний засіб, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю 64,4 км/год., що підтверджено висновком експерта № 633/663 комплексної судової відеозвукозапису та автотехнічної експертизи від 22.02.2019, тобто з перевищенням встановленої у населеному пункті швидкості - 50 км/год., із моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді виїзду на смугу його руху автомобіля «Кіа Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , котрий здійснював поворот ліворуч з головної дороги на другорядну дорогу по якій здійснювався заїзд-виїзд на територію ТЦ «Ашан Сіті», не вжив своєчасних заходів до екстреного гальмування транспортного засобу, що призвело то зіткнення керованих ними транспортних засобів.

В результаті порушення водієм мотоцикла «Suzuki», що не мав реєстраційних номерів ОСОБА_22 , котрий керував мотоциклом без права на те, правил безпеки дорожнього руху України, відбулася ДТП за його, ОСОБА_22 та ОСОБА_7 участю, внаслідок якої:

- пасажир мотоцикла «Suzuki», що був без реєстраційних номерів гр. ОСОБА_23 , отримав тілесні ушкодження, а саме згідно висновку судово-медичної експертизи №609/2018 від 17.08.2018, отримав поєднану тупу травму тіла, яка включає: відкриту травму голови, закриту травму грудної клітки та її органів, закриту травму органів живота та заочеревинного простору, множині травми кінцівок, синець в ділянці шиї, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та призвели до настання смерті.

Дані дії ОСОБА_22 органами досудового розслідування, прокурором - процесуальним керівником та прокурорами - публічними обвинувачами у кримінальному провадженні кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, разом з тим вважає, що вказане ДТП відбулося також з вини ОСОБА_24 ( ОСОБА_25 , оскільки як на його, ОСОБА_7 , думку, дії ОСОБА_24 ( ОСОБА_26 ) сприяли цьому ДТП через порушення тим правил дорожнього руху. Визнає, що 21 липня 2018 року після 12:00 год їхав по вулиці Кульпарківській до ТЦ «Ашан Сіті». В той день було сонячно, сухо, видимість була добра. Проїхавши перехрестя із вул. Перфецького зупинився, подивився, що нікого не було і почав рух на ліво, їхав зі швидкістю 15-20 км/год.. В один момент, зненацька з?явився мотоцикл, інших зустрічних засобів не було, зустрічні смуги руху були вільні. Коли виявив мотоцикл, який рухався від кільця на швидкості то натиснув на гальмо. Бачив, що останній теж гальмував, оскільки мотоцикл встав на переднє колесо та водій залетів через переднє лобове скло в автомобіль, після чого він, ОСОБА_7 , втратив свідомість. Коли прийшов до себе став надавати допомогу, наклав джгут водію мотоцикла. Пасажира мотицикла не бачив, але йому сказали, що був ще пасажир мотоцикла, який загинув на місці ДТП. Бачив тільки водія мотоцикла, він був у шоломі. В ході досудового розслідування ніяких дій на примирення не вчиняв, не знав як себе поводити. Бажає відшкодувати шкоду але пополам з другим обвинуваченим, оскільки вважає, що в ДТП винні обидва водії.

Просить вибачення у потерпілих, які на час завершення судового розгляду притензій до нього не мають.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_27 повідомив суду, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення котегорично заперечує. Разом з тим підтвердив, що 21.07.2018 була сонячна погода, видимість відмінна, стан дорожнього покриття добрий. Виїхав на мотоциклі "Suzuki" в якого не було реєстраційних номерів. Виїхав від ТЦ «Океан» на вул. В. Великого, на кільці повернув направо в напрямку до вул. Перфецького.

З?їхав з кільця на вулицю Кульпарківську, перестроївся в ліву смугу руху, в попутному напрямку, був вільний рух, горів зелений сигнал світлофору навпроти АЗ «ОККО».

За 25 м. перед ним виїхав автомобіль та зупинився на його полосі. Авто зупинилося по діагоналі, їхав зі швидкістю орієнтовно 50 км/год та не перевищував її. Однак, якщо експертиза встановила його швидкість 64,4 км/год - значить так і було. З якою швидкістю їхав ОСОБА_7 повідомити не може. В момент ДТП не було часу ні змінити напрям руху, ні зупинитися. Контактувала передня права частина автомобіля, бо він залетів у салон до ОСОБА_7 в ноги, виліз з автомобіля і зрозумів, що має пошкодження, далі обставин ДТП не пригадує. На той час посвідчення водія не мав. Мотоцикл йому не належав, не був зареєстрований. Хотів викупити і в подальшому перереєструвати його, дав завдаток за нього, однак після ДТП його власник відмовився контактувати зним. Кому саме належав мотоцикл не приигадує. Перед ДТП застосовував екстрене гальмування. На запитання суду повідомив, що згідно з ПДР мав рухатись в правій крайній смузі. Смуги в попутному напрямку булии вільні. Їхав у крайній лівій смузі, оскільки йому так було комфортніше їхати. Вважає, що саме ОСОБА_7 винен у ДТП. На його, ОСОБА_27 ), думку, якби ОСОБА_7 не гальмував то вони б розменулися.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_27 своєї вини у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України та визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, їх вина доводиться зібраними оганом досудового розслідування доказами на які покликається прокурор та які перевірені судом в ході судового слідства.

Відтак суд вважає, що прокурором публічним обвинувачем у кримінальному провадженні в судовому засіданні доведено, обвинуваченим ОСОБА_27 ) визнаються частково, а ОСОБА_7 у повному обсязі, їх захисниками в залежності від позиції підзахисних, а відтак судом всатановлено фактичні обставини ДТП за участю обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_27 ), що мала місце 21.07.2018 приблизно об 12 год. 20 хв. по вулиці Кульпарківській у м. Львові, внаслідок якої загинув пасажир мотоцикла ОСОБА_23 .

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 21.07.2018 приблизно о 12 год. 20хв., керуючи автомобілем «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись ним по вул. Кульпарківській поблизу будинку N? 158В у м. Львові (в напрямку до кругового руху з вул. В. Великого та вул. Виговського), порушив вимоги Р. 1 п. 1.5; Р. 2 п. 2.3 б), д), Р. 10 п. 10.1; Р. 16 п. 16.6 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при здійсненні повороту ліворуч з головної дороги на другорядну дорогу, по якій здійснювався заїзд-виїзд на територію ТЦ «Ашан Сіті», не надав переваги в русі мотоциклу «Suzuki», під керуванням водія ОСОБА_27 , що призвело до зіткнення транспортних засобів. В результаті порушення водієм ОСОБА_7 Правил безпеки дорожнього руху України, пасажир мотоцикла «Suzuki» ОСОБА_23 , отримав поєднану тупу травму тіла, яка включає: відкриту травму голови, закриту травму грудної клітки та її органів, закриту травму органів живота та заочеревинного простору, множинні травми кінцівок, синець в ділянці шиї, які віддасяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та призвели до настання його смерті. Кермувальник мотоцикла ОСОБА_27 у наслідок вказаної ДТП отримав лівобічний пневмоторакс, закритий перелом середньої третини правої стегнової кістки, закрите пошкодження сухожилка - згинача першого пальця лівої руки, рани та садна на лівій руці, садна та рани на передній поверхні грудної клітки, садна на животі, які відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я.

Суд також вважає встановленим, що причетний до даної ДТП водій мотоцикла «Suzuki» ОСОБА_27 , 21.07.2018 приблизно о 12год. 20 хв., не маючи відповідного права керувати транспортними засобами у тому чисолі й даної категорії, керуючи мотоциклом «Suzuki», без реєстраційних номерів, що йому не належав та власник якого, органами досудового слідства та в ході судового розгляду не встановлений, без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,рухаючись цим мотоциклом по вул. Кульпарківській поблизу будинку N? 158В у м. Львові (в напрямку до перехрестя з вул. Перфецького), у максимально наближеному до крайньої лівої смуги руху, у той час коли попутні полоси були вільними і водій зобовязаний був їхати у крайній правій смузі, порушив вимоги Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху»); Р. 2 п.п. 2.1 а), б), г), 2.3 б), д), Р. 12 п.п. 12.3, 12.4, 12,9 б) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом без посвідчення водія, реєстраційних документів на транспортний засіб, полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю 64,4 км/год, що є перевищенням встановленої у населеному пункті швидкості 50 км/год, із моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді виїзду на смугу його руху автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , що здійснював поворот ліворуч з головної дороги на другорядну дорогу, по якій здійснюється заїзд-виїзд на територію ТЦ «Ашан Сіті», не вжив своєчасних заходів до екстреного гальмування керованого ним транспортного засобу, що призвело до зіткнення керованими ними транспортними засобами.

У результаті порушення кермувальником мотоцикла «Suzuki» ОСОБА_27 правил безпеки дорожнього руху України, ДТП, що відбулася за його участю та участю ОСОБА_7 призвела до того, що пасажир мотоцикла «Suzuki» ОСОБА_23 (родич Сахошка) отримав поєднану тупу травму тіла, яка включає: відкриту травму голови, закриту травму грудної клітки та її органів, закриту травму органів живота та заочеревинного простору, множинні травми кінцівок, синець в ділянці шиі, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та призвели до настання його смерті.

Вказані обставини підтверджуються перевіреними судом доказами, показами обвинуваченого ОСОБА_7 та частково показами ОСОБА_27 , даними ними в судовому засіданні, показами допитаних в судовому засіданні свідків та потерпілих, висновками експертиз, у тому числі й додатково призначениих судом та поясненнями експертів.

Так, вина в інкримінованому злочині як одного, так і другого обвинуваченого підтверджується процесуальними документами щодо правомірності початку досудового розслідування та самого досудового розслідування даного злочину уповноваженим на те органом досудового розслідування та здійснення нагляду у формі процесуального керівництва відповідними прокурорами.

Вина обвинувачених підтверджується наданими прокурором - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні процесвуальними документами які не викликають у суду сумніву, а саме:

- протоколом огляду місця події від 21.07.2018 та схемою і фототаблицею до нього, відповідно до яких, зафіксовано слідову інформацію щодо ДТП за участю підсудних;

- висновком експерта N? 609/2018 від 17.08.2018 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_23 , відповідно до якої, останній отримав поєднану тупу травму тіла, яка включає: відкриту травму голови (перелом кісток основи черепа, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, в речовину мозочка, в мякі тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні, відкритий перелом кісток носа, забійна рана, синці, садна та подряпина в ділянках облитччя); закриту травму грудної клітки та її органів; закриту травму органів живота та заочеревинного простору; множинні травми кінцівок, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та призвели до настання смерті пассажира мотоцикла ОСОБА_23 .. При судово токсикологічній експертизі крові з трупа гр. ОСОБА_23 виявлено етиловий спирт в кількості 2,48 проміле. Вказана концентрація етилового спирту в крові при житті, може викликати середній ступінь алкогольного спяніння;

- висновком експерта N? 224/18 від 15.08.2018 судово-медичної експертизи ОСОБА_27 відповідно до якої, останній отримав лівобічний пневмоторакс, закритий перелом середньої третини правої стегнової кістки, закрите пошкодження сухожилка-згинача першого пальця лівої руки, рани та садна на лівій руці, садна та рани на передній поверхні грудної клітки, садна на животі, які відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- висновком експерта N? 1/991 від 31.08.2018 судово-автотехнічної експертизи дослідження технічного стану автомобіля «КІА», р.н. НОМЕР_2 , відповідно до якого, на момент огляду робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного автомобіля «KІА Soul», р.н. НОМЕР_2 , знаходяться в працездатному стані та можуть виконувати функції передбачені конструкцією;

- висновком експерта N? 1/994 від 03.09.2018 судово - автотехнічної експертизи з дослідження технічного стану мотоцикла «Suzuki», без реєстраційних номерів, відповідно до якого, системи переднього і заднього гальм досліджуваного мотоцикла можуть виконувати функції, передбачені конструкцією. Система рульового управління знаходиться в несправному стані внаслідок порушення просторового розташування керма. Деформація, яка призвела до несправного стану системи кермового управління мотоцикла утворилась під час ДТП;

- висновком експерта N? 1/993 від 07.09.2018 судово транспортно - трасологічної експертизи, відповідно до висновку якої, зіткнення між автомобілем «KІА Soul», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 та мотоциклом марки «Suzuki», без реєстраційних номерів, під керуванням ОСОБА_28 , відбулося на лівій смузі руху, що призначена в напрямку до вул. Перфецького, в районі початку утворення зони осипу скла, пластмаси і дрібних частин т/з (див. схему до протоколу огляду місця ДТП, умовне 25210817%).

В даному випадку мало місце зустрічно-перехресне зіткнення транспортних засобів, і поздовжні осі автомобіля «KІА Soul», р.н. НОМЕР_2 та мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційних номерів, в початковий момент зіткнення знаходились під кутом в межах 150... 155 градусів (відповідно до наданої схеми і розміщення транспортних засобів в момент зіткнення, які додаються до експертизи);

- протоколом додаткового огляду місця події від 28.11.2018 та схеми до нього, відповідно до якого, детально зафіксовано заміри та розташування ТЗ на місці ДТП;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.11.2018 із обвинуваченим ОСОБА_7 , показання якого, повністю узгоджуються із проведеними у подальшому висновками судових автотехнічних експертиз та показами даними ним в судовому засіданні;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.02.2019 із обвинуваченим ОСОБА_28 , покази якого, у тому чиислі й наданими в судовому засіданні не в повній мірі узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності;

- висновком експерта N? 633/663 від 22.02.2019 проведеної експертизи відео- звукозапису та автотехнічної експертизи, відповідно до якої: згідно з проведеною розкадровкою, середня швидкість мотоцикла керованого водієм ОСОБА_22 становила 64,4 км/год.. За висновками вказаної експертизи, - з технічної точки зору, водій автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 в даній дорожній ситуації, повинен був перед виконанням маневру лівого повороту на включений зелений сигнал світлофора впевнитись в безпеці даного маневру, та діяти згідно до вимог п. 10.1, п. 16.6, п. 1.5, п. 2.3 (підпункт «д») Правил дорожнього руху України. Пункт 10.1 зазначених правил зобовязує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У пункті 16.6 Правил зазначено, - «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повергають праворуч». Згідно п. 1.5 Правил, - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків». Щодо пункту 2.3 Правил, таким покладається обовязок на водіїв, а саме: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: ... д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього Руху». Відтак експерт прийшов до висновку, що з технічної точки зору, в даній дорожній обстановці водію мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційних номерів, слід було рухатись з допустимою в населених пунктах швидкістю, що не мала перевищувати 50 км/год, та з моменту виникнення небезпеки для руху слід було своєчасно прийняти заходи гальмування.

Тобто в даному випадку водій ОСОБА_22 повинен був керуватися вимогами п. 12.3, п. 12.4, п. 12.9 (підпункт «б»), п. 1.5, п. 2.3 (підпункт «б») Правил дорожнього руху України де п. 12.3 передбачено що: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди». Згідно вимог пункту 12.4 Правил, - «в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», а за змістом пункут 12.9 Правил водієві забороняється (6): «перевищувати максимальну швидкість зазначену в пунктах 2,4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

В дорожній обстановці, що склалась, технічна можливість уникнути зіткнення у водія автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 залежала від виконання ним вимог п. 10.1, п. 16.6, п. 1.5, п. 2.3 (підпункт «д») Правил дорожнього руху України.

В даному випадку, діючи у відповідності до вимог п. 10.1, п. 16.6, п. 1.5, п. 2.3 (підпункт «д») Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом «Suzuki», без реєстраційних номерів в разі руху мотоцикла «Suzuki», з допустимою в населеному пункті швидкістю 50 км/год., автомобіль «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , віддалився б від місця зіткнення на відстань 5,4 м, тобто покинув би траєкторію руху мотоцикла і зіткнення не сталось би, що з технічної точки зору вказує на те, що в даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Suzuki» ОСОБА_28 , якщо б виконував вимоги п. 2.3, п. 12.4. п. 12.9 (підпункт «б»), п. 1.5, п. 2.3 (підпункт «б») Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти даній ДТП.

Відтак, при заданих вихідних даних експерти прийшли до виисновку, що причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є наступні обставини:

1) невідповідність дій водія автомобіля "Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , вимогам п.10.1, п. 16.6, п. 1.5, п. 2.3 (підпункт «б») Правил дорожнього руху України;

2) невідповідність дій водія мотоцикла «Suzuki», без реєстраційних номерів, ОСОБА_22 вимогам п. 12.3, п. 12.4, п. 12.9 (підпункт «б»), п. 1.5, п. 2.3 (підпункту «б») Прави дорожнього руху України.

Поряд з цим, при проведених розрахунках, величина зупинного шляху мотоцикла «Suzuki», без реєстраційних номерів, в порівнянні з його віддаленням від місця зіткнення мотоцикла з наданих показань ОСОБА_7 , враховуючи як допустиму швидкість (50 км/год), так і розраховану швидкість мотоцикла «Suzuki», без реєстраційних номерів (64,4 км/год), свідчить про те, що значення величини зупинного шляху було меншим за значення величини віддалення від місця зіткнення з моменту виникнення небезпеки водію.

Суд погоджується з висновками експертів та вважає обєктивно встановленим, що причинами настання даної ДТП з технічної точки зору є невідповідність дій як водія автомобіля «Kia Soul» ОСОБА_7 , так і водія мотоцикла «Suzuki» ОСОБА_22 .

Зважаючи, що стороною захисту, а саме адвокатом ОСОБА_12 ставилися під сумнів похідні дані, котрі надавалися експертам в частині швидкості руху мотоцикла, у ході судового розгляду за його, адвоката ОСОБА_12 , клопотанням, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2023 було призначено та Львівським НДЕКЦ проведено судову комплексну фототехнічну та автотехнічну експертизу дослідження обставин та механізму розвитку ДТП.

Задовольняючи клопотання адвоката, суд виходив з перинципів закріплених у положеннях статей 2, 7, 9,17, 20, 22, 23, 26 КПК України. Більш повно підстави призначення експертизи судом викладені в ухвалі.

Відтак, згідно висновку N? KCE-19/114-23/5418 від 05.06.2023 встановлено,

що:

- виходячи з даних відеофайлу, швидкість руху мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційних номерів, в момент появи на відеофайлі, становить в межах 60...66 км/год. Так як факт застосування екстреного гальмування водієм мотоцикла ОСОБА_22 на даному відеофайлі проглядається, тому вказати чи розрахована швидкість в межах 60..66 км/год. була перед моментом застосування ним екстреного гальмування, не видається можливим. В даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Kia Soul» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 10.1. та 16.6; В даній дорожній ситуації, водій мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційного номера, ОСОБА_22 повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 12.3., 12.4. та 12.9.6 ПДР; В даному випадку, технічна можливість у водія автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 уникнути зіткнення з мотоциклом марки «Sezuki», визначалась виконанням ним вимог п.п. 10.1. та 16.6. ПДР.

За варіантом 1 (із показань свідка ОСОБА_7 , при швидкості руху мотоцикла в 60 км/год). При заданих слідством вихідних даних, при швидкості руху мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційного номера, в 60 км/год, його водій ОСОБА_22 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

За варіантом 2 (із показань свідка ОСОБА_7 , при швидкості руху мотоцикла в 66 км/год). При заданих слідством вихідних даних, при максимально допустимій швидкості руху мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційного номера, в межах населеного пункту в 50 км/год, його водій ОСОБА_22 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

За варіантом 3 (із показань свідка ОСОБА_22 ). При заданих слідством вихідних даних, при максимально допустимій швидкості руху мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційного номера, в межах населеного пункту в 50 км/год, його водій ОСОБА_22 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Kia Soul», р.н. НОМЕР_3 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту викання небезпеки для руху. Оскільки у водія мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційного номера, ОСОБА_22 при максимально допустимій швидкості руху в межах населеного пункту в 50 км/год не було технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, то при швидкості його руху в 60...66 км/год, тим більше не було такої можливості.

За варіантом 4 (із показань свідка ОСОБА_29 , при швидкості руху мотоцикла в 60 км/год). З технічної точки зору, при заданих слідством вихідних даних, причиною настання даної дорожньо транспортної пригоди пов?язаної із зіткненням транспортних засобів, з однієї сторони стала суперечність дій водія автомобіля «Kia Soul» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 вимогам п.п. 10.1. та 16.6. ПДР, так із іншої сторони стала суперечність дій водія мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційного номера, ОСОБА_22 вимогам п. 12.3. ПДР.

Зважаючи на вищевказані експертні дослідження вказаних варіантів експерти прийшли до наступного_

За варіантом 1 (із показань свідка ОСОБА_7 , при швидкості руху мотоцикла в 66 км/год). З технічної точки зору, при заданих слідством вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди пов?язаної зіткненням транспортних засобів, з однієї сторони стала суперечність дій водія автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 вимогам п.п. 10.1. та 16.6 . ПДР, так із іншої сторони стала суперечність дій водія мотоцикла марки «Suzuki», без реєстраційного номера, ОСОБА_22 вимогам п.п. 12.4. та 12.9.6) ПДР.

За варіантом 2 (із показань свідка ОСОБА_22 ). З технічної точки зору, при заданих слідством вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди пов?язаної із зіткненням транспортних засобів, стала суперечність дій водія автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 вимогам п.п. 10.1. та 16.6. ПДР.

Відтак, оцінивши висновки досліджених експертиз, перевіривши їх на узгодженість з встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами та сукупністю доказів у криимінальному провадженні, врахувавши всі застереження та заперечення адвоката ОСОБА_30 , суд приходить до переконання, що причиною ДТП є обоюдна вина ОСОБА_7 та ОСОБА_22 .

При цьому суд надає віри висновкам судових експертиз, оскільки такі узгоджуються з показами підсудних та показами свідків допитаних в судовому засіданні а також поясненням наданими в судовому засіданні самими експертами.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 - дружина обвинуваченого ОСОБА_7 повідомила суду, що в 20-х числах липня 2018 року їхала з чоловіком ОСОБА_7 в належному їм автомобілі «Kia Soul», р.н. НОМЕР_3 у м. Львові по вул. Кульпарківській. Їхали в лівій смузі руху у напрямку до вул. В. Великого. Вона, свідок, сиділа праворуч від водія на передньому пасажирському сиидінні та слідкувала за дорожньою обстановкою. При повороті до ТЦ «Ашан Сіті» на зелений сигнал світлофору перетинали смугу зустрічного руху, яка в цей час була вільна. При цьому вона була впевнена, що жодного мотоцикла та інших зустрічних транспортних засобів не було, оскільки сама є водієм. В один момент через лобове скло в салон їхнього автолмобіля влетіла людина. Вони отримали травми. Запитала у вказаної особи, чи живий. Останній подавав ознаки життя. Вона виключила запалення в автомобілі. Прийшов до тями чоловік ( ОСОБА_7 ) і вони у двох витягли ОСОБА_28 .. Вона, свідок, запитала ОСОБА_28 , чи внього є документи то він відповів, що не має. Після цього надавали йому допомогу, поки не приїхала швидка медична допомога, яку вона попоросила викликати у людей, що були на місці ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 повідомив суду, що в той день стояв на зупинці громадського транспорту навпроти ТЦ «Ашан Сіті» і їхав в напрямку до м. Пустомити. Звернув увагу, як мотоцикл їхав від кільця вул Кульпарківської в напрямку вул. Городоцької. На смугу зустрічного руху виїхала машина, де і відбулося зіткнення. Мотоцикл вїхав у праву частину автомобіля. Бачив як водій мотоцикла був на капоті машини. На мотоциклі було 2 людей. Перед зіткненням, водій мотоцикла здійснював гальмування передніми гальмами. Такий висновок він зробив тому, що перед зіткненням зад мотоцикла трохи піднявся.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_23 , який загинув в ДТП, є її чоловіком, а обвинувачений ОСОБА_28 приходиться їй плимінником, притензій до нього не має.

Потерпілий ОСОБА_33 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_28 знає, це його двоюрідниий брат по татові. Він, свідок, переглядав відео про ДТП у фейсбуці та впізнав тата і брата. Брат рухався на мотоциклі «Sezuki» у лівій смузі дороги. До ОСОБА_28 приитензій не має.

Що стосується показів підсудного ОСОБА_22 даних ним в судовому засіданні то суд бере до уваги, що вони частково підтверджують фактичні обставини інкримінованого кримінгального правопорушення, зокрема щодо часу, місця та способу його вчинення. В решті покази дані ОСОБА_27 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, оскількии такі є нелогічними, непослідовними, не відповідають фактичним обставинам справи що встановлені судом та повністю суперечать висновкам проведених автотехнічних експертиз. Дані ниим покази також не узгоджуються з показаннямии свідків та обвинуваченого ОСОБА_7 .

За даних обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, як особою, котра керувала транспортним засобом, що спричинило смерть пасажира мотоцикла - ОСОБА_23 , а також заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_27 , що знаходиться у причинно - наслідковому зв`язку з ДТП та кваліфікує ці його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд також вважає доведенною вину ОСОБА_27 у порушенні ним правил безпеки дорожного руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть пасажира мотоцикла - ОСОБА_23 , також отримання ним, обвинуваченим ОСОБА_27 , середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що знаходиться у причинно - наслідковому зв`язку з ДТП та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись із висунутим обвинуваченням ОСОБА_27 та доказами, що досліджувалися судом його захисник адвокат ОСОБА_12 подав письмовий виступ в дебатах у якому зазначив, - вина ОСОБА_34 не знайшла свого підтвердження і останнього слід виправдати виходячи з наступного.

На його, адвоката, думку, єдиним доказом вини ОСОБА_27 є

покази іншого обвинуваченого - ОСОБА_7 ..

Тобто, вважає адвокат, за відсутності показів обвинуваченого ОСОБА_7 , зацікавленого у результатах справи, доказів вини ОСОБА_34 не має в принципі. Натомість обвинувачення стверджує про наявність вини обох водіїв і покликається на висновок експертів від 05.06.2023.

Усе на, що спромоглась сторона обвинувачення, вважає адвокат, так це на те, що ніби-то ОСОБА_35 перевищив швидкість руху та мотоцикл під його керуванням рухався зі швидкістю 60-66 км. на год.

Однак слід зауважити, акцентує адвокат, що діючим законодавством не передбачено навіть адміністративної відповідальності водіїв за швидкість руху в межах до 70 км/год.

За логікою обвинувачення, вважає адвокат, якщо водій їде в межах швидкості до 70 км/год, то він не несе жодної (навіть адміністративної) відповідальності, однак при цьому має нести кримінальну відповідальність. На його, адвоката, думку, само по собі це є абсурдом. Оліферчуку інкримується порушення вимог ПДР як безпечна швидкість; дорожні умови; дорожня обстановка; небезпека для руху.

Разом з тим, зазначає далі адвокат , є встановленим і ніким не спростованим, що:

1) швидкість мотоцикла в межах до 70 км/год, якщо навіть брати до уваги висновок експерта, була абсолютно безпечною, оскільки по ходу руху мотоцикла були відсутні інші транспортні засоби, була світла сонячна пора доби, був ввімкнений зелений сигнал світлофора. Тобто не було мало - мальських підстав вважати, що швидкість в межах до 70 км/год є небезпечною. Разом з тим, ОСОБА_35 стверджує, що його швидкість була в межах 50 км/год. Висновок експертів стосовно швидкості в 60-66 км/год., є недопустимим доказом стосовно чого подано окреме клопотання, оскільки така швидкість вираховувалась на підставі копії відеофайлів.

2) якщо суд не визнає таку експертизу недопустимим доказом, то швидкість 60-66 км/год. була дозволеною і абсолютно безпечною. З цього приводу слід звернути увагу, що у згаданому висновку експертів зазначено, що «вказати чи розрахована швидкість в межах 60...66 км/год. була перед моментом застосування ним екстренного гальмування, не видається можливим». Отже навіть за такої експертизи є невстановленим факт, що до застосування екстренного гальмування мотоцикл рухався зі швидкістю 60...66 км/год. Тобто твердження прокурора, зазначає адвокат, що ОСОБА_35 перед зіткненням рухався зі швидкістю, яка перевищувала 50 км/год. є тільки припущенням. А припущення не може бути підставою для визнання вини особи (ст.62 Конституції України).

3) в судовому засіданні зясовано і ніким не заперечується, що дорожні умови перед ДТП були сприятливі, сонце, сухо, видимість.

Згідно ПДР, зазначає далі адвокат, - дорожні умови це сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

На думку адвоката, сторона обвинувачення не навела, які саме дорожні умови мав врахувати ОСОБА_27 з переліку, визначеному ПДР і, що з неврахованого знаходиться у причинно - наслідковому зв`язку з ДТП.

4. щодо дорожньої обстановки, адвокат зазначає, що згідно ПДР - дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

ОСОБА_27 , вважає адвокат, рухався по вільній від іншого транспорту полосі дороги, попереду не було транспортних засобів, світилось зелене світло світлофора, пішоходів не було. Отже, зазначає адвокат, стороною обвинувачення не доведено, що не врахував ОСОБА_35 з наведених у ПДР умов дорожньої обстановки та чи існує причинно-наслідковий звязок з неврахуванням, на думку прокурора, тієї чи іншої обставини і якої саме.

5. щодо небезпеки для руху, адвокат стверджує, що згідно ПДР - небезпека для руху це зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого обєкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку. Як вже зазначалось, дорожня обстановка у напрямку руху мотоцикла була ідеальна і абсолютно безпечна. Жодної перешкоди на шляху руху мотоцикліста на найближчі 200 метрів (до наступного світлофору) не було, зазначає авдкат. То про яку небезпеку для руху мотоцикла можна взагалі твердити у такій ситуації, запитує адвокат. На його, адвоката, думку, небезпека для руху мотоцикла виникла коли автомобіль під керуванням ОСОБА_7 виїхав на смугу зустрічного руху. Однак це сталось за 25 м. від мотоцикла.

За твердженням адвоката, сторона обвинувачення не надала доказів з яких міркувань водій мотоцикла, який рухається по абсолютно вільній дорозі, мав би зрозуміти або передбачити, що якийсь з автомобілів, який рухається назустріч вирішить виїхати на його смугу руху, адже згідно діючого законодавства водій усвідомлює і розуміє, що інші водії будуть дотримуватись елементарних Правил дорожнього руху (п.1.4 ПДР - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила).

Як зазначає далі адвокат, ОСОБА_35 не мав і не міг передбачити, що ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, вирішить грубо порушити Правила дорожнього руху і виїде на зустрічну смугу руху та перекриє йому можливість рухатись далі.

Отже, вважає адвокат, ОСОБА_27 навіть уявити собі не міг, що ОСОБА_7 вирішить грубо порушити вимоги ПДР дати дорогу вимога до учасника дорожного руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Таким чином, наголошує адвокат, жодне з обґрунтувань сторони обвинувачення щодо ніби - якихось порушень ПДР з боку ОСОБА_27 не знайшло свого підтвердження та спростовано дослідженими судом доказами.

Адвокат акцентує увагу на тому, що згідно висновку експертів від 05.06.2023 ОСОБА_27 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом екстреного гальмування тільки в одному випадку - якщо за основу взяти покази обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Тобто, вважає адвокат, ОСОБА_7 , з метою помякшення свого покарання, дає вигідні йому покази, при цьому не несе жодної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показів, і на підставі цих показів, за розрахунками експертів, ОСОБА_35 мав технічну можливість уникнути зіткнення.

Чи буде справедливим і законним визнати винним ОСОБА_34 , запитує адвокат, виходячи виключно тільки з показів іншого обвинуваченого, який у такий спосіб намагається помякшити свою участь? Однозначно, що це не буде справедливим і законним, резюмує адвокат.

Відтак, адвокат ОСОБА_12 просить суд звернути увагу, що згідно правил проведення автотехнічної експертизи для вирішення питання про технічну можливість запобігання ДТП обовязковою вихідною одиницею є «відстань, на якій водій міг об`єктивно виявити зустрічний транспорт». У даній справі, вважає адвокат, сторона обвинувачення не спромоглась надати розрахунок відстані, на якій водій мотоцикла міг обєктивно виявити зустрічний транспорт. Висновки обвинувачення грунтуються виключно на припущеннях.

Адвокат зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 стверджує, що побачив мотоцикл на відстані біля 53-54 метра. Однак зазначення такої відстані є чисто його суб`єктивним твердженням і не має нічого спільного з об' єктивно встановленою відстанню.

Отже, зауважує адвокат, за таких субєктивних показів ОСОБА_7 експерти взяли такі вихідні дані і встановили, що ОСОБА_27 , якби почав гальмувати з відстані у 53-54 м., то мав би технічну можливість зупинити мотоцикл.

Однак на його, адвоката, думку, такий розрахунок позбавлено будь-якої здорової логіки. Адже виходить, що ОСОБА_27 мав зреагувати на перешкоду не тоді коли сам її побачив, а тоді коли його побачив водій автомобіля. Тобто за цією логікою - очі водія ОСОБА_7 мали віддати команду ногам ОСОБА_34 застосувати екстрене гальмування. Більшого абсурду вигадати важко, зазначає адвокат.

Адвокат наголошує, що за нормами і правилами проведення автотехнічних експертиз, у водія є одна секунда для реагування на перешкоду, що виникла і яку він побачив (затримка реакції) та тільки після цього відраховується час, за який водій мав застосувати екстрене гальмування, тобто простіше кажучи, очі водія повинні віддати, через мозок, команду ногам того ж водія про необхідність вжиття екстрених заходів реагування, резюмує адвокат.

На думку адвоката, в даній справі ОСОБА_7 абсолютно вигідно стверджувати, що він побачив мотоцикл на відстані 53-54 м., і у такий спосіб звинувати ОСОБА_34 в тому, що той не зумів зупинитись. Однак ще раз наголошую (автор), що заявлена ОСОБА_7 відстань є абсолютно суб`єктивною і нічим не підтвердженою.

Адвокат звертає увагу, що згідно висновку тієї ж експертизи експерти дійшли також і іншого категоричного висновку - «при максимально допустимій швидкості руху мотоцикла... в 50 км/год. його водій ОСОБА_22 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «KIA Soul» шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху».

Тобто, зазначає далі адвокат, експерти зробили категоричний висновок, що швидкість мотоцикла не відігравала жодної ролі у даній ситуації, оскільки навіть при дозволеній швидкості у 50 км/год ОСОБА_35 не мав технічної можливості уникнути зіткнення, а при швидкості 60..66 км/год. у нього «тим більше не було такої можливості».

Адвокат наголошує, що аналізуючии обставини справи, стороною обвинувачення у жодний спосіб не спростовані покази ОСОБА_27 щодо відстані з якої для нього, як водія мотоцикла, виникла небезпека.

Незрозумілою є позиція сторони обвинувачення, з яких міркувань прокурор віддає перевагу показам обвинуваченого ОСОБА_7 , а не показам обвинуваченого ОСОБА_34 , і це при тому, що покази обвинуваченого ОСОБА_34 підтверджено ще і показами свідків.

Резюмуючи свою промову, адвокат зазначає, що виходячи з висновку експертів, слід зробити висновки:

1. водій ОСОБА_35 порушив ПДР тільки за умови, якщо брати до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_7 .. Водій ОСОБА_35 не порушував ПДР, якщо брати до уваги його покази, покази свідків, які нічим і ніким не спростовані.

Водій ОСОБА_7 порушив Правила дорожнього руху не залежно від будь яких показів, тобто, вважає адвокат, вина ОСОБА_7 є об`єктивно доказаною.

Адвокат наголошує про необхідність відмітити, що у даній ситуації у водія ОСОБА_7 було тільки два варіанти дій:

1. правильний - перед виїздом на зустрічну смугу руху зупинитись та пропустити зустрічний транспорт і, зокрема, мотоцикл під керуванням ОСОБА_27 ;

2. умовно правильний - не зупиняючись намагатись на швидкості пересікти зустрічну смугу руху до того, як до місця перетину наблизиться мотоцикл.

Однак, вважає адвокат, ОСОБА_7 обрав і вчинив третій варіант дій (абсолютно неправильний), який не вкладається у будь-яку логіку розвитку подій. Водій ОСОБА_7 виїхав на зустрічну смугу руху з наміром пересікти її і зупинив автомобіль посередині проїзної частини, перегородивши дорогу мотоциклу. Вчинивши такий маневр, продовжує далі адвокат, ОСОБА_7 почав очікувати чи зможе мотоцикліст уникнути зіткнення з його автомобілем. З огляду на це, постає риторичне запитання - чи за таких фактів справедливим буде засудити ОСОБА_27 тільки тому, що так бажає обвинувачений ОСОБА_7 .? Однозначно - несправедливо і незаконно, підсумовує адвокат.

Покликаюсь на висновки експертів, як на доказ, та заперечуючи їх одночасно, адвокат клопоче перед судом визнати докази недопустимими. Так, адвокат зазначає, що на підтвердження вини обвинувачених прокурор покликається на копію відеозапису руху мотоцикліста та висновок експертів N? KCE-19/114-23/5418 від 05.06.2023 в якому, як на його, адвоката, думку, зокрема, для визначення швидкості мотоцикліста використовувалась копія відеозапису.

З огляду на зазначене, адвокат вважає, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 89 КПК України - у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч.2). Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими (ч.3).

Адвокат наголошує, що згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, зокрема, докази, що були отримані шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Відтак, адвокат вважає, що вищевказаний відеозапис і висновок експерта в частині визначення швидкості мотоцикла, є недопустимими доказами внаслідок таких обставин.

При цьому, адвокат звертає увагу суду на те, що відповідно до Постанови Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року (справа № 404/700/17 провадження № 51-4451 км 19), тобто в аналогічній справі, було звернуто увагу на таке: «апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції про неможливість використання при обгрунтуванні винуватості ОСОБА_4 відеозапису «1_06_R_0000, avi» з оптичного диску «Videx DVD-RW 4,7 GW» з камери зовнішнього відеоспостереження, яка була встановлена на магазині по вул. Вокзальна у м. Кропивницькому, оскільки він не є оригіналом відеозапису». Твердження прокурора про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно послався на те, що відеозапис «1_06_R_0000. avi» з оптичного диску «Videx DVD-RW 4,7 GW» було визнано судом першої інстанції недопустимим доказом, є необґрунтованим. Так, зі змісту вироку суду першої інстанції вбачається, що при ухвалені рішення суд правильно відхилив даний доказ і не використав його при обгрунтуванні своїх висновків про винуватість ОСОБА 1 , оскільки він яляється копію, навівши докладні мотиви прийнятого рішення. З вказаним рішенням погодився і суд апеляційної інстанції. Ухвала апеляційного суду не суперечить вимогам статей 370, 419 КПК України, у ній наведено відповідні обґрунтування та мотиви, якими керувався цей суд при прийнятті рішення». Більш того, у цій же Постанові Верховного Суду зазначено: «Апеляційний суд, в свою чергу, проаналізувавши докази, на які послався у вироку суд першої інстанції в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та повторно дослідивши висновок експерта № 17-134 від 24 січня 2017 року, згідно якого на підставі даних з відеозапису «1_06_R_0000. avi» з оптичного диску «Videx DVD-RW 4,7 GW», а також використовуючи висновок експерта компютерно - технічної експертизи № 17-90 від 18 січня 2017 року, щодо часу руху транспортних засобів, проведеного на основі вказаного відеозапису, експерт зробив висновок про віддаленість мотоцикла від місця зіткнення в момент коли його водію була створена небезпечна ситуація та про те, що в даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Honda СВ 500» при русі з припустимою швидкістю (не більше 60 км/год) та при своєчасному застосуванні гальмування з моменту виявлення небезпеки, мав технічну можливість зупинити керований ним мотоцикл до траєкторії руху автомобіля Ford Fiesta (до місця зіткнення) і , тим самим, мав можливість уникнути зіткнення з даним автомобілем. Крім того, апеляційний суд допитавши експерта ОСОБА_5, а також дослідивши інші матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги вказаний доказ. Свою позицію суд мотивував тим, що для встановлення швидкості мотоцикла «Honda св 500», відстані від місця зіткнення в момент коли його водію була створена небезпечна ситуація була використана копія відеозапису «1_06_R_0000. avi» з оптичного диску «Videx DVD-RW 4,7 GW», який судом першої інстанції був відхилений.

Таким чином, висновок апеляційного суду про недопустимість доказу - висновку експерта інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № 17-134 від 24 січня 2017 року щодо обставин пригоди, оскільки він ґрунтується на неправильних даних здобутих з копії відеозапису «|_06_R_0000 . avi», є вмотивованим».

Резюмуючи наведене, адвокат зазначає, - враховуючи, що копія відеозаписів, як і висновок експертів, який грунтується на цих відеозаписах є недопустимими доказами, керуючись ч.2 ст.89 КПК України, просить суд визнати недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні:

1. відеозапис з камери спостереження, на якому міститься ніби-то рух мотоцикла під керуванням ОСОБА_34 ;

2. висновок експертів № KСЕ-19/114-23/5418 від 05.06.2023 в частині визначення швидкості мотоцикліста (відповіді № 1 та № 2).

Окремо звертає увагу на те, що сторона обвинувачення наполягає і це підтверджено дослідженими у суді доказами, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження водію мотоцикла ОСОБА_36 , а отже ОСОБА_7 звинувачено у вчинені двох епізодів кримінальних правопорушень.

Адвокат вважає, що сторона обвинувачення, висунувши звинувачення ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення і відносно ОСОБА_27 , не визнала останнього потерпілим у справі. Натомість прокурор у судовому засіданні зясовував питання щодо відшкодування заподіяної шкоди ОСОБА_37 .

На завершення, адвокат привертає увагу суду, що водій ОСОБА_7 , визнаючи, що порушив ПДР і, що таке порушення призвело до спричинення смерті ОСОБА_23 (пасажиру мотоцикла), категорично заперечує факт порушення ПДР і спричинення тілесних ушкоджень водію мотоцикла ОСОБА_36 та відмовився відшкодовувати шкоду та навіть вибачитись перед останнім.

На тлі наведеного, адвокат просить суд обвинуваченого ОСОБА_38 за висунутим йому обвинуваченням за ч.2 ст.286 КК України виправдати.

У протилежність висновків адвоката ОСОБА_12 , його колега, адвокат ОСОБА_15 захисник підсудного ОСОБА_7 , виступаючи в дебатах встановлених фактичних обставин не заперечує, як не заперечує і кваліфікації дій його підзахисного. Натомість просить суд врахувати, що ОСОБА_7 вибачився перед потерпілими та добровільно відшкодував заподіяну потерпілим моральну шкоду завдану внаслідок даної ДТП, решту суми потерпілі мають намір отримати від страхової компанії Акціонерне товариство "Страхова компанія " ББС Іншуранс», в якій застрахований вищевказаний транспортний засіб. Зазначає, що потерпілі до водія ОСОБА_7 по факту даної ДТП жодних матеріальних та моральних претензій не мають та просять суворо не карати ОСОБА_7 з можливістю застосування умовної міри покарання. Таке клопотання адвокат підтримує та мотивує це тим, що його підзахисний вчинив необережний злочин, щиро розкаявся. Слідством встановлено, що він не перебував у стані алкогольного або наркотичного спяніння.

На думку адвоката захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , важливим також є те, що обвинувачений не залишив місця ДТП, а вчинив всі необхідні дії для відвернення негативних наслідків. Як на стадії досудового розслідування, так і вході судового слідства ОСОБА_7 повністю визнавав вину та сприяв розкриттю інкримінованого йому злочину.

Покликаючись на вказані обставини та положення п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами та ч. 2 ст.65 КК України, згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобовязаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відтак, адвокат просить суд при призначенні покарання врахувати той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 не є суспільно небезпечною особою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сімю - одружений, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду.

З урахуванням наведених обставин, адвокат просить суд у відповідності до вимог ст. 75 КК України звільнити його підзахисного ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у 2 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Потерпілі у кримінальному провадженні ОСОБА_16 (дружина ОСОБА_23 ), ОСОБА_17 (син ОСОБА_23 ) та ОСОБА_18 (мати ОСОБА_23 ) звернулися до суду із спільною письмовою заявою в якій не заперечуючи встановлених в судовому засіданні фактичних обставиин, зазначають, що ОСОБА_7 щиро вибачився перед нами та добровільно відшкодував заподіяну моральну шкоду внаслідок даної ДПТ, окрім виплат, які вони мають намір отримати від Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС Іншуранс".

Вказаною заявою вони підтверджуть, що до водія ОСОБА_7 по факту даної ДТП жодних матеріальних та моральних претензій не мають і в подальшому мати не будуть. Просять суворо не карати ОСОБА_7 , тобто не карати його покаранням повязаним з позбавленням волі та/або звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, не позбавляючи права керування транспортними засобами.

За вказаних обставин, на тлі встановлених судом в ході судового слідства фактичних обставин кримінального провадження, що обґрунтовуються прокурором публічним обвинувачем, визнаються підсудним ОСОБА_7 і його захисником та не заперечуються потерпілими, такі обставини наслідків інкримінованої ДТП визнаються судом встановленими та доведеними.

Що стосується заперечень підсудного ОСОБА_22 та його захисника інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у тому числі й з підстав недопустимості доказу у вигляді відеозапису та, як наслідок, висновку експертів № KСЕ-19/114-23/5418 від 05.06.2023 в частині визначення швидкості мотоцикліста (відповіді № 1 та № 2), то суд відхиляє такі виходячи з наступного.

Адвокат ОСОБА_12 , мотивуючи відсутність вини свого підзахисного в інкримінованому йому злочині, сам покликається на висновки експертизи яку клопоче визнати судом недопустимим доказом.

Крім цього суд вважає встановленим, що ДТП, яке є наслідком кримінально караного діяння, та інкримінується ОСОБА_27 відбулося 21 липня 2018 року приблизно о 12 годині 20 хвилин по вулиці Кульпарківській, в районі будинку № 158В у м. Львові. ДТП відбулося за участю транспортного засобу - автомобіля «Кіа Soul», реєстраційний номер НОМЕР_1 під кермуванням ОСОБА_7 та мотоцикла - «Suzuki» без реєстраційних номерів, під кермуванням ОСОБА_22 . Вказаним транспортним засобом підсудний ОСОБА_27 керував без належного права та за відсутності страхового полісу. Керований ОСОБА_22 транспортний засіб - мотоцикл «Suzuki» йому не належить. Встановити власника мотоцикла не надалось можливим. В наслідок ДТП загинув пасажир мотоцикла «Suzuki» - гр.. ОСОБА_23 родич ОСОБА_39 ..

Ні підсудний ОСОБА_27 , ні його захисник - адвокат ОСОБА_12 вказаних фактичних обставин не заперечують тому судом визнаються як беззаперечно встановленими обставини, що в силу вимог ст. 91 КПК України підлягали доказуванню, а саме: подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб), вид і розмір шкоди та розмір процесуальних витрат.

ОСОБА_27 обвинувачується в тому, що як само ДТП, так і його наслідки, є у причиновому зв`язку, крім дій підсудного ОСОБА_7 , з його, ОСОБА_27 , діями, а саме в порушенні ним вимог Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху»); Р. 2 п.п. 2.1 а), б), г), 2.3 б), д), Р. 12 п.п. 12.3, 12.4, 12,9 б) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом без посвідчення водія, реєстраційних документів на транспортний засіб, полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю 64,4 км/год, що є перевищенням встановленої у населеному пункті швидкості 50 км/год.

Вирішуючи клопотання адвоката про визнання недопустимості доказу у вигляді відеозапису з камери спостереження, на якому, як стверджує адвокат міститься ніби-то рух мотоцикла під керуванням ОСОБА_22 та, у зв`язку з цим, висновоку експертів № KСЕ-19/114-23/5418 від 05.06.2023 в частині визначення швидкості мотоцикліста (відповіді № 1 та № 2) то суд відхиляє таке клопотання, виходячи з наступного.

Відеозапис (з лат. video дивлюся, бачу) це відеоматеріал, записаний на фізичному носії (диску, флеш-накопичувачі тощо). Під цим терміном слід розуміти широкий спектр технологій запису, обробки, передачі, зберігання та відтворення візуального й аудіовізуального матеріалу на моніторах.

Кримінальний процесуальний кодекс України у ст. 84 визначає, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доведенню. Крім цього КПК України відносить до джерел доказів свідчення, речові докази, документи та висновки експертів.

За змістом ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений для збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо. Відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених ч. 1 цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Отже, з наведених положень стає зрозумілим, що законодавець відніс відеозапис до такого джерела доказів як документ.

Згідно з кримінальним процесуальним законодавством України, речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, відеозапис є матеріальним об`єктом, що містить інформацію про подію, яка відбулася, а отже, є речовим доказом.

Відеозапис має значні переваги серед інших засобів доказування, що використовуються у кримінальному процесі, оскільки містить достовірну, повну, наглядну та переконливу фіксацію відповідних подій. Використання відеозапису під час розслідування кримінального провадження сприяє не лише розширенню, а й стабілізації доказової бази.

Якщо в учасників кримінального провадження з`являться сумніви з приводу автентичності (дійсності) відеозапису, то виникає необхідність перевірки задокументованих відеозаписом фактів щодо наявності ознак монтажу. В такому випадку доцільне призначення фоноскопічної експертизи, експертизи звуко- та відеозапису, на вирішення яких доречно ставити запитання щодо оригінальності записів, наявності ознак монтажу, безперервності запису, одночасного запису звуку та відео тощо.

Протягом усього судового процесу ні підсудний ОСОБА_35 , ні його захисник не заявляли клопотань про дослідження відеозапису на предмет його монтажу, натомість оспорюють результати експертизи проведеної за даними відеозапису.

Що стосується висновків експертів в частині визначення швидкості та можливостей діяти у конкретних умовах, то суд теж відхиляє такі заперечення, зважаючи на висновки експертизи призначеної судом за клопотання адвоката ОСОБА_12 та результатів допиту в судовому експертів ОСОБА_40 та ОСОБА_41 корті додатково обґрунтували свої висновки.

Проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що прокурором - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні доведено, а судом встановлено достатню обґрунтованість вини ОСОБА_27 в інкримінованому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, вчиненому в наслідок порушення ним вимог Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «небезпека для руху»); Р. 2 п.п. 2.1 а), б), г), 2.3 б), д), Р. 12 п.п. 12.3, 12.4, 12,9 б) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він 21 липня 2018 року приблизно о 12 годині 20 хвилин по АДРЕСА_3 , керуючи транспортним засобом без посвідчення водія, реєстраційних документів та номерного знаку на транспортний засіб, полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, проявив неуважнісь до дорожньої обстановки та її змін, руху із швидкістю 64,4 км/год, що було перевищенням встановленої у населеному пункті швидкості 50 км/год. і, ці його дії, є в причиновому звязку з ДТП в якій загинув пасажир мотоцикла «Suzuki» - гр.. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий перебував в стані алкогольного сп`яніння ( 2,48 проміле) та є родичем підсудного ОСОБА_39 ..

При цьому суд враховує судову практику, в тому числі й ту, на яку поклиикається адвокат ОСОБА_12 .

Для прикладу Колегія суддів третьої пралати кримінального суду у своїй постанові від 31.03.2021 ( судова справа № 333/1539/16 к) відхилила як необґрунтовані доводи в касаційній скарзі про недопустимість як доказу відеозапису з місця пригоди (ДТП) і перенесеного свідком із власного відеореєстратора на оптичний диск, що згодом був наданий органу досудового розслідування для долучення до матеріалів кримінального провадження.

Вирішуючи питання виду та розміру покарання підсудному ОСОБА_7 за вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд виходить із того, що обвинувачений раніше не судимий, вчинений ним злочин є злочином з необережності, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв органам досудового розслідування, розуміючи при цьому, що із - за його вини та виини іншого учасника ДТП загинула людина. Суд визнає дане каяття реальним, та приймає пояснення ОСОБА_7 , що повернути та виправити цю ситуацію у нього можливості не має. Бере суд до уваги і клопотання підсудного про прохання суворо не карати , за можливості, не позбавляти права керування транспортними засобами.

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд повинен призначити покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відтак, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому, реальне сприйняття вини, та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілим їх об`єктивне прохання не карати суворо ОСОБА_7 та не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Обставин, які б обтяжували вину та покарання підсудного ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, не наведено таких і прокурором в судовому засіданні.

Суд також враховує характеристику підсудного до вчинення ним вказаного кримінального правопорушення та його поведінку протягом усього судового процесу, яка супроводжувалася жалем і проханням про вибачення.

Відтак, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті інкримінованого злочину у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про застосування до підсудного ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що передбачене санкцією статті інкримінованого злочину, суд зважає на те, що у цьому випадку законодавець надав альтернативне право, а не обов`язок суду. Бере суд до уваги, що з часу вчинення інкримінованого правопорушення пройшов значний час , понад сім років. Суд також враховує, що покарання підсудному призначається в особливий для держави період період воєнного стану, підсудний є лікарем, отже на даний час ця обставина переважає мету додаткового покарання.

Суд також враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші зазначені вище пом`якшуючі обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування призначеного покарання та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 ст.. 75 КК України, відповідно до якої, звільнити його від відбування призначеного покарання, за даним вироком, встановивши іспитовий строк в 2 ( два) роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішуючи питання виду та розміру покарання підсудному ОСОБА_27 за вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд виходить із того, що обвинувачений раніше не судимий, вчинений ним злочин є злочином з необережності, сприяв органам досудового розслідування в межах сприйняття ним обставин подій, що відбулися з ним. Враховує суд також його позитивну характеристику, молодий вік та відповідну поведінку в ході судового розгляду справи.

При цьому суд враховує, що згідно з вимогами ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд повинен призначити покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відтак, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_27 відповідно до ст. 66 КК України є сприяння, в межах його розуміння, розкриттю злочин , відсутність претензій до нього збоку потерпілих, які являються для нього родичами.

Обставин, які б обтяжували вину та покарання підсудного ОСОБА_27 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, не наведено таких і прокурором в судовому засіданні.

Що стосується заперечення своєї вини то суд розцінює таке не як обтяжуючу обставиину, а як право підсудного.

Відтак, суд вважає, що і обвинуваченому ОСОБА_27 слід призначити покарання в межах санкції статті інкримінованого злочину у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотиири) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про застосування до підсудного ОСОБА_27 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що передбачене санкцією статті інкримінованого злочину, суд як і при визначення покарання попередньому обвинуваченому, зважає на те, що у цьому випадку законодавець надав альтернативне право, а не обов`язок суду. Бере суд до уваги, що з часу вчинення інкримінованого правопорушення пройшов значний час , понад сім років. Відтак, суд враховує, що покарання підсудному призначається в особливий для держави період період воєнного стану, підсудний є мобілізаційного віку, отже на даний час ця обставина переважає мету додаткового покарання.

Суд також враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші зазначені вище пом`якшуючі обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування призначеного покарання та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_27 ст.. 75 КК України, відповідно до якої, звільнити його від відбування призначеного покарання, за даним вироком, встановивши іспитовий строк в 2 ( два) роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_27 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_27 попередніх судимостей, які б перешкоджали звільненню обвинувачених від кримінальної відповідальності, суд визнає встановленим факт відсутності судимостей у обвинувачених в силу встановлених в суді обставин, оскільки в ході судового розгляду прокурором іншого не наведено, а судом не встановлено.

Щодо документального підтвердження на які покликаються органи досудового розслідування, прокурор - процесуальний керівник та прокурор - публічний обвинувач у кримінальному провадженні, а саме - довідки ОСК МВС України № від 14.08.2018 та № від 19.02.2019 зважаючи, що такі виготовлені іноземною мовою російською, суд констатує факт, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000426 від 21 липня 2018 року МВС України надаючи довідку частково сформовану іноземною мовою, порушило вимоги ст. 10 Конституції України статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України, а відтак, визнає дані письмові документи як недопустимі.

Суд також констатує факт, що в ході досудового розслідування та під час скерування матеріалів до суду в порядку ст. 283 КПК України у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування та прокурором процесуальним керівником у кримінальному провадженні, котрими використовувалися вказані вище довідки, теж порушено вимоги ст. 10 Конституції України, статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України.

Відтак суд констатує факт порушення зазначеними вище державними органами вимог ч. 7 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», відповідно до якої, - статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя , які визначені цим Законом.

Суд в котре наголошує, що згідно цього ж Закону, статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації та є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.

Наявні у справі цивільні позови, слід визнати вирішеними відповідно до протокольних ухвал судових засідань з урахуванням ч. 4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правовий аналіз наведеної норми Основного Закону свідчить про наявність механізму такого захисту, за умов додержання правил відповідних проваджень.

Судові витрати у вигляді вартості проведених у кримінальному провадженні № 0000426 від 21 липня 2018 року судових експертиз в сумі 12155 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп., належить стягнути з пісудних в солідарному порядку на користь держави.

Що стосується арешту, який ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.07.2018 накладено у кримінальному провадженні № 0000426 від 21 липня 2018 року на автомобіль «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати скасованим.

Арешт транспортного засобу - мотоцикл «Suzuki» без реєстраційних документів та номерного знаку, яким на час вчинення кримінального правопорушення керував ОСОБА_22 , що накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.07.2018 у кримінальному провадженні № 0000426 від 21 липня 2018 року, після набрання вироком законної сили вважати скасованим.

Речовий доказ у вигляді автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 та відповідно до розписки від 14.12. 2018 року, повернутий йому на відповідальне зберігання (т. 2 ас.40), після набрання вироком законної сили вважати таким, що повернутий власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Речовий доказ у вигляді мотоцикла «Suzuki» без реєстраційних документів та номерного знаку, яким на час вчинення кримінального правопорушення керував ОСОБА_22 , та власність якого ні органами досудового розслідування, ні в ході судового слідства не встановлена, і про права на нього ніхто не заявив, то на думку суд такий слід визнати засобом вчинення злочину та таким, відносно якого не встановлено приналежності до певної особи або організації, а відтак, після набрання вироком законної сили мотоцикл «Suzuki» без реєстраційних документів та номерного знаку, підлягає конфіскації в дохід держави з урахуванням того, що згідно постанови слідчого від 21.07.2018 місце зберігання речового доказу визначено територія автостоянки за адресою : м. Львів, вул.. Суботівська , 13а..

Речовий доказ у вигляді відео реєстратора «Globex GU DVF005» з номером F005130429, в якому знаходиться карта памяті з написом «SР SDНС 8 GВ», після набрання вироком законної сили слід повернути власнику - ОСОБА_7 з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Речовий доказ у кримінальному провадженні диск DVD-R з відеозаписом з камер , що знаходилися на АЗС «ОККО» по вулиці В.Великого, 58 у м. Львові, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75,76 КК України, статтями 368, 370, 371, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирйох ) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст..75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за даним вироком за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, встановивши іспитовий строк в 2 ( два ) роки.

Згідно з вимогами ст..76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирйох ) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст..75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_27 від відбування призначеного покарання за даним вироком за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, встановивши іспитовий строк в 2 ( два ) роки.

Згідно з вимогами ст..76 КК України, покласти на ОСОБА_27 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засуджених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в солідарному порядку на користь держави 12155 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні № 0000426 від 21 липня 2018 року.

Арешт, який ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.07.2018 накладено у кримінальному провадженні № 0000426 від 21 липня 2018 року на автомобіль «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , скасувати. Арешт вважати скасованим після набрання вироком законної сили.

Арешт, який ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.07.2018 накладено у кримінальному провадженні № 0000426 від 21 липня 2018 року на мотоцикл «Suzuki» без реєстраційних документів та номерного знаку та зберігається на території автостоянки за адресою : м. Львів, вул.. Суботівська , 13а., скасувати. Арешт вважати скасованим після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у вигляді автомобіля «Kia Soul», р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 та відповідно до розписки від 14.12. 2018 року переданий йому на відповідальне зберігання (т. 2 ас.40), після набрання вироком законної сили вважати повернутим власнику з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Речовий доказ у вигляді мотоцикла «Suzuki» без реєстраційних документів та номерного знаку, визнати засобом вчинення злочину, таким, не перебуває у власності конфіскувати в дохід держави з урахуванням, що мотоцикл зберігається на території автостоянки за адресою : м. Львів, вул.. Суботівська , 13а..

Речовий доказ у вигляді відео реєстратора «Globex GU DVF005» з номером F005130429, в якому знаходиться карта памяті з написом «SР SDНС 8 GВ», після набрання вироком законної сили повернути власнику - ОСОБА_7 з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Речовий доказ у кримінальному провадженні диск DVD-R з відеозаписом з камер , що знаходилися на АЗС «ОККО» по вулиці В.Великого, 58 у м. Львові, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Контроль за виконанням вироку в частині конфіскації речового доказу мотоцикла - «Suzuki», що зберігається на території автостоянки за адресою : м. Львів, вул. Суботівська , 13а. в дохід державии та повернення речових доказів покласти на начальника ГУ НП у Львівській області, якому належить повідомити суд про виконання вироку у цій частиині.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 08 вересня 2025 року.

Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_42