1Справа № 335/2265/25 1-кс/335/2083/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000010 від 04.02.2025, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, одруженого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КПК України.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому дій, а також в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчим викладено відомості про існування достовірних ризиків щодо того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків і потерпілого, надалі вчиняти кримінальні правопорушення.

Крім того, в обґрунтування продовження строків тримання під вартою, слідчим в судовому засіданні наведено перелік слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування в межах строку досудового розслідування до двох місяців, у зв`язку з чим строк досудового розслідування був продовжений до трьох місяців.

Враховуючи те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які були встановлені на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та інші, більш м`які запобіжні заходу, не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечить запобігання встановленим ризикам, прокурор просив клопотання задовольнити.

Захисник проти про продовження строку тримання під вартою заперечувала. Надала суду документи, які характеризують особу ОСОБА_4 (виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0254722 відділення травматології №1 КНП «МКЛ №6» ДМР; довідку ВЧ НОМЕР_1 від 28.08.2019; довідку про реєстрацію місця проживання; медичну характеристику; витяг з наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Північ» від 19.08.2020 № 301; довідку ВЧ НОМЕР_2 ; службову характеристику; свідоцтва про народження дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копію свідоцтва про шлюб грамоти та подяку). Захисник вважає, що ризики є недоведеними, у зв`язку з чим просила змінити запобіжний захід на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на особисте зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 04.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України, ч. 4 ст. 190 КК України.

17.04.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а 17.04.2025 останньому вручено письмове повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-3 КК України, тобто у незаконному використанні предметів гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, у великому розмірі, під час воєнного стану.

Разом з цим, на вказаній стадії не вирішується питання щодо доведеності провини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому діяння.

17.04.2025 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою до 15.06.2025.

10.06.2025 постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню до трьох місяців, а саме до 17.07.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», суддя, розглядаючи подання про продовження строку тримання під вартою, зясовує обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, а також умови, за яких продовження строку є можливим.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом ( ч. 3 ст. 197 КПК України).

На обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньо застосованого запобіжного заходу до 15.06.2025 прокурором в судовому засіданні було зазначено, що у слідства є необхідність провести слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин події та доведення вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, перелік яких зазначено слідчим у клопотанні. Проведення вказаних слідчих та процесуальних дій необхідно для отримання даних, що можуть бути використані як докази в суді.

Тобто, на даний час існують об`єктивні причини через які досудове розслідування не може бути завершене до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу, проведення вказаних слідчих та процесуальних дій необхідно для всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні органу досудового розслідування.

Як обґрунтування обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують продовження тримання підозрюваного під вартою не зменшились, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні наведені відомості про те, що на час розгляду клопотання по суті попередні ризики продовжують існувати.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов вважає, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є досить очевидними, реальними та такими, що не зменшились, і на даний час існують об`єктивні причини, через які досудове розслідування не може бути завершене до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, матеріалами кримінального провадження і доводами прокурора в судовому засіданні підтверджується, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до від 5 до 7 років з конфіскацією майна. Також, судом враховані інші дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, недостатньо міцні соціальні зв`язки.

За наведених обставин, є достатні підстави вважати, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_4 .

При цьому, судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, з врахуванням позицій, як сторони обвинувачення, так і захисту. Аналіз матеріалів, наданих суду сторонами провадження, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам, у відповідності з мотивацією викладеною вище.

Доводи захисника були перевірені, але вони не є достатньо обґрунтованими, аби спростували необхідність продовження застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу.

Надані сторонню захисту документи щодо підозрюваного ОСОБА_11 які відносяться до характеризуючих документів не є підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора, та зміни запобіжного заходу на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ці ж обставини існували до і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці. Крім того, надані захисником копії медичної документації щодо ОСОБА_4 , не доводять про неможливість перебування останнього під вартою, тому доказів які підтверджують неможливість перебування ОСОБА_4 в умовах СІЗО, суду не представлено.

Тому, слідчим суддею не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, строк перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Відповідно до сформованої практики ЄСПЛ (Рішення Летельє проти Франції від 26.06.1991, Мироненко і Мартенко проти України від 10.12.2009, Геращенко проти України від 07.11.2013), рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а також тривалість обґрунтованої підозри у вчиненні затримаю особою злочину, є неодмінною умовою законності її продовжуваного тримання під вартою.

Тому, з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи час вчинення злочину в умовах воєнного стану (введеного у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією РФ), тяжкість вчиненого злочину пов`язаного із реалізацією гуманітарної допомоги, яка надана для сприяння та забезпечення оборони України, враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного спливає 15.06.2025, але для всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні органу досудового розслідування необхідно виконати вказаний обсяг процесуальних та слідчих дій та у дотримання ст.ст. 290-291 КПК України скласти обвинувальний акт та реєстр документів досудового розслідування, які не можливо здійснити до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розмір застави 242240,00 грн., визначений ухвалою слідчого судді від 17.04.2025, залишається незмінним.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в межах досудового розслідування, до 17.07.2025 включно, на умовах визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2025.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 11.06.2025.

Повний текст ухвали виготовлено 12.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1