КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції», на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів Бюро економічної безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на предмети, речі, документи, вилучені під час обшуку за адресою: буд. 41, вул. Промислова, м. Українка, Обухівського району, Київської області, а саме:

- блокнот блакитно-жовтого кольору в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- блокнот блакитного кольору з різними візерунками в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- блокнот коричневого кольору з надписом «Field» в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- папка зеленого кольору в якій знаходяться Технічні умови та робочі креслення;

- фото-журнал «Найпростіші укриття ШСС (клас захисту А-ІІ) виконані роботи;

- 4 журнали «Поопераційного і приймального контролю залізобетонних і бетонних виробів» ТОВ ЗЗВ «Дорожні та енергетичні конструкції»;

- папка жовтого кольору з сертифікатами підтвердження комплектності (випробування контрольних зразків бетону);

- папка зеленого кольору в якій знаходяться ТТН за 2023-2024 рік ТОВ «Завод залізобетонних виробів» Дорожні та енергетичні конструкції» та ТОВ «Сучасні бетонні рішення» в кількості 433 аркуші;

- папка зеленого кольору в якій знаходяться ТТН за 2023-2024 рік ТОВ «Завод залізобетонних виробів» Дорожні та енергетичні конструкції» та ТОВ «Сучасні бетонні рішення» в кількості 444 аркуші.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції», подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання відмовити.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає про те, що за результатами аналізу оскаржуваної ухвали, а також відображеного у ній змісту клопотання прокурора та копій документів, якими обґрунтовано його доводи, вбачається, що відповідні процесуальні дії та рішення сторони обвинувачення вчинено (прийнято) з грубим порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, а отримані за їх результатами матеріали є протиправними та не можуть братись до уваги при мотивуванні накладення арешту на майно.

Неврахування слідчим суддею таких процесуальних порушень призвело до постановлення незаконної ухвали про застосування запобіжного заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Вважає, що арештоване майно критеріям ст. 98 КПК України не відповідає.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому такою, яку необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як убачається з матеріалів судового провадження, підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Київській області за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000031 від 18.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

16.09.2025прокурор відділу нагляду за додержанням законів Бюро економічної безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку за адресою: буд. 41, вул. Промислова, м. Українка, Обухівського району, Київської області, а саме:

- блокнот блакитно-жовтого кольору в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- блокнот блакитного кольору з різними візерунками в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- блокнот коричневого кольору з надписом «Field» в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- папка зеленого кольору в якій знаходяться Технічні умови та робочі креслення;

- фото-журнал «Найпростіші укриття ШСС (клас захисту А-ІІ) виконані роботи;

- 4 журнали «Поопераційного і приймального контролю залізобетонних і бетонних виробів» ТОВ ЗЗВ «Дорожні та енергетичні конструкції»;

- папка жовтого кольору з сертифікатами підтвердження комплектності (випробування контрольних зразків бетону);

- папка зеленого кольору в якій знаходяться ТТН за 2023-2024 рік ТОВ «Завод залізобетонних виробів» Дорожні та енергетичні конструкції» та ТОВ «Сучасні бетонні рішення» в кількості 433 аркуші;

- папка зеленого кольору в якій знаходяться ТТН за 2023-2024 рік ТОВ «Завод залізобетонних виробів» Дорожні та енергетичні конструкції» та ТОВ «Сучасні бетонні рішення» в кількості 444 аркуші.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.09.2024, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.09.2024, проведено обшукза адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено вказане майно.

В подальшому, постановою детектива відділу детективів Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Київській області ОСОБА_7 від 12.09.2024 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000031 від 18.01.2024, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за обставинами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження вищевказаного майна, яке відповідає ознакам речового доказу згідно ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстави для арешту цього майна.

При цьому, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що перебувають на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на зазначене в ньому майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність в даному випадку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

За об`єктивним переконанням колегії суддів, надані матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вважає апеляційний суд, при постановленні оскаржуваного рішення, слідчий суддя дотримався і вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження, так як не накладення арешту на це майно може призвести до негативних наслідків для проведення досудового розслідування, таких як приховування, пошкодження чи псування майна.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів Бюро економічної безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на предмети, речі, документи, вилучені під час обшуку за адресою: буд. 41, вул. Промислова, м. Українка, Обухівського району, Київської області, а саме:

- блокнот блакитно-жовтого кольору в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- блокнот блакитного кольору з різними візерунками в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- блокнот коричневого кольору з надписом «Field» в якому знаходяться записи в`їзду та виїзду вантажної техніки для відвантаження товару;

- папка зеленого кольору в якій знаходяться Технічні умови та робочі креслення;

- фото-журнал «Найпростіші укриття ШСС (клас захисту А-ІІ) виконані роботи;

- 4 журнали «Поопераційного і приймального контролю залізобетонних і бетонних виробів» ТОВ ЗЗВ «Дорожні та енергетичні конструкції»;

- папка жовтого кольору з сертифікатами підтвердження комплектності (випробування контрольних зразків бетону);

- папка зеленого кольору в якій знаходяться ТТН за 2023-2024 рік ТОВ «Завод залізобетонних виробів» Дорожні та енергетичні конструкції» та ТОВ «Сучасні бетонні рішення» в кількості 433 аркуші;

- папка зеленого кольору в якій знаходяться ТТН за 2023-2024 рік ТОВ «Завод залізобетонних виробів» Дорожні та енергетичні конструкції» та ТОВ «Сучасні бетонні рішення» в кількості 444 аркуші, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції», - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/614/2025 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 760/22462/24

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8

Доповідач: ОСОБА_1