Справа №751/2946/25
Провадження №1-кп/751/211/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новозаводського районного суду міста Чернігова кримінальне провадження № 0000792 від 08.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженя м. Чернігова, українця, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - 13.04.2009 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі терміном на 4 роки, звільнений 02.09.2011 на підставі п. «А» ст.3 Закону України «Про амністію» умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 26 днів; 12.05.2015 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі терміном на 4 роки; 25.02.2020 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту терміном на 5 місяців; 03.04.2020 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді арешту терміном на 6 місяців; 10.02.2022 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі терміном на 2 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 27.10.2022 Новозаводським районним судом м. Чернігова скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі; 23.10.2024 на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 31.10.2024 умовно-достроково звільнений з ДУ «Коростенська виправна колонія №71», невідбутний термін покарання 7 місяців 9 днів, на підставі ст. 81 КК України -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

за участі захисника ОСОБА_5 ,

без участі потерпілої

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену судимість в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочини за наступних обставин.

Так, 08.03.2025 у період часу з 08 год 00 хв по 08 год 46 хв, ОСОБА_3 , будучи достеменно обізнаним, що на території України діє воєнний стан, введений 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшовши до приміщення кухні вищевказаної квартири, у якій ОСОБА_3 проживає спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та бабусею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, повторно, таємно викрав з поверхні кухонного столу мобільний телефон «Tecno Spark» BG7n, об`ємом пам`яті «128Gb+8Gb», кольору «Gravity black», вартість якого згідно висновку експерта №215/25-24 від 12.03.2025, складає 4672,32 грн., належний потерпілій ОСОБА_6 чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся, не заперечував фактичних обставин справи та показав, що 8 березня 2025 він був напідпитку, приблизно о 10 годині ранку викрав мобільний телефон, який лежав на кухні, що належить його матері, в квартирі де вони разом мешкають. Вийшов на вулицю зустрів свого знайомого ОСОБА_8 і попросив допомогти йому здати телефон в ломбард, тому як у нього при собі не було паспорту. У нього не питали чий телефон. За телефон йому віддали близько 1500 гривень. Частину грошей витратив на алкоголь, а частину зайняв у борг. Зазначає, що збитки були відшкодовані матері під час розгляду справи у суді, за рахунок грошей, що йому були винні. Він з самого початку співпрацював зі слідством, визнав свою вину та просить суворо не карати. Розумів, що скоїв злочин під час воєнного стану та під час умовно-дострокового звільнення. Розуміє всю відповідальність, шкодує за свої вчинки та щиро кається. Просить дати йому мінімальний строк позбавлення волі і вважає що доведе своє виправлення.

Захисник обвинуваченого просить призначити остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України в виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Прокурор просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та просить призначити остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України та ст. 71 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила провести судовий розгляд без її участі, просить суд призначити покарання не пов`язане із реальним відбуттям покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийняв до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, докази, які ніким не оспорювались, та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаних обставин суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування шкоди.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та особи, з якої винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні встановлений факт, що обвинувачений виправив наслідки вчиненого злочину стосовно потерпілої, відшкодував їй шкоду в повному обсязі, тобто усвідомив всі наслідки скоєного ним кримінального правопорушення. Крім того, наявність у ОСОБА_3 рідної бабусі похилого віку - ОСОБА_7 , 1946 року народження, з якою обвинувачений мешкає та зареєстрований, сторонами не заперечувалось

Так, відповідно до положень ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

При вирішенні питання про міру покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжкого, особу винного, раніше судимого за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень (а.с.33-37), звільнявся від відбування покарання з випробуванням та умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що підтверджується ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.10.2024 (а.с.45-46), в умовах воєнного стану, вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин, і знову по відношенню до своєї матері, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення власних потреб, нехтуючи встановленими у суспільстві правилами поведінки та поваги до своєї родини. Він офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, маючого місце реєстрації (а.с.40,70), проживаючого із матір`ю ОСОБА_6 , яка є інвалідом 2-ої групи (а.с.71) та рідною бабусею ОСОБА_7 , 1946 р.н. - особою похилого віку (а.с.72), останній раз засуджений 10.02.2022 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст.185 КК України (а.с. 42-43), при цьому він засуджений за крадіжку також мобільного телефону у своєї матері ОСОБА_6 , яка знову є потерпілою у даному кримінальному провадженні, наявність відомостей про неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності у 2025 році (а.с.41), наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжують покарання, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с.39), звертається до лікаря нарколога з 19.06.2015 з приводу ДЗ: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (а.с.38). Суд також враховує письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила про те, що їй відшкодована шкода у повному обсязі, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до свого сина не має, просить призначити покарання яке не пов`язане з реальним відбуттям покарання (а.с. 27). При цьому, враховуючи наявність трьох пом`якшуючих обставини, враховує також не тільки мету й мотиви, якими керувався обвинувачений при вчиненні злочину, а також його поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо і зазначені обставини істотно знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тобто характеризують саме вчинений тяжкий злочин, а не тільки особу винного, а тому суд вбачає підстави для застосування положень ст. 69 КК України і можливості призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді реального позбавлення волі, з чим погодились і сторони кримінального провадження у судовому засіданні.

На переконання суду, лише покарання із застосуванням ст. 69 КК України, в даному конкретному випадку, у виді позбавлення волі буде законним, справедливим, пропорційним і співрозмірним із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчиненого, буде відповідати особі обвинуваченого, меті покарання та індивідуалізації покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи.

Згідно з ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, до ОСОБА_3 було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.02.2022. 23.10.2024 на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 31.10.2024 умовно-достроково звільнений з ДУ «Коростенська виправна колонія №71». Протягом невідбутої частини покарання невідбутний термін покарання (7 місяців 9 днів) він вчинив нове кримінальне правопорушення.

За вказаних обставин, йому слід призначити остаточне покарання, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків у виді позбавлення волі, приєднавши до покарання за цим вироком частково невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.02.2022.

Підстав для застосування 75 КК України судом не встановлено, обґрунтування підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на чому наполягала сторона захисту, в даному конкретному випадку, судом не вбачається.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою обраний слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова ухвалою від 14.03.2025, має залишитись чинним до набрання вироком законної сили (а.с.68-69).

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 1696,32 грн. (а.с.47).

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373-374,376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.02.2022 року і за сукупністю вироків призначити остаточне для відбуття покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання з 14 березня 2025 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1696,32 грн судових витрат на залучення експертів.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які перебувають під вартою у той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1