печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТзОВ «СІТІ НЕЙМ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2025 року, у справі № 757/21237/25-к, в рамках кримінального провадження № 0001810 від 31.08.2024, -

В С Т А Н О В И В :

17.07.2025 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТзОВ «СІТІ НЕЙМ», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2025 року, у справі № 757/21237/25-к, на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках «Сіті нейм» (), відкритих у:

- АТ «СЕНС БАНК» (МФО 300346), рахунки: НОМЕР_1 , НОМЕР_1 ;

- АТ «ПУМБ» (МФО 334851), рахунок - НОМЕР_2 , НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що співробітники ТОВ «СІТІ НЕЙМ» не є підозрюваними чи фігурантами у зазначеному кримінальному провадженні. Наголошує, що власник майна не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що призвело до позбавлення його права давати свідчення по суті та надавати докази в обгрунтування своєї позиції. Також зазначає, що арешт на майно було накладено необгрунтовано, а, отже, існуюють всі підстави для його скасування.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримала із зазначених у ньому підстав.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, якими вони обґрунтовуються, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 за ч. 2 ст. 364 КК України.

20.05.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001810 від 31.08.2024 року, а саме: грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках «Сіті нейм» ().

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а тому є підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Накладаючи арешт на майно, стосовно якого заявник звертається із даним клопотанням, колегія суддів виходила з того, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а тому є підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнання речовими доказами вилученого в ході обшуку майна відповідає положенням ч. 1 ст. 98 КПК України, адже з наданих прокурором матеріалів вбачається наявність сукупних підстав вважати, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що достатніх доказів в його обґрунтування не надано, а представлені прокурором аргументи доводять обґрунтованість накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Наведені адвокатом доводи, що співробітники ТОВ «СІТІ НЕЙМ» не є підозрюваними чи фігурантами у кримінальному провадженні не є підставою для скасування арешту майна, оскільки арешт майна з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що питання дотримання слідчим суддею під час розгляду клопотання, процесуальних вимог, пов`язаних із викликом у судове засідання власника майна, не впливає на висновок про обгрунтованість накладеного арешту.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, вважає, що доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, оскільки на час винесення ухвали про накладення арешту на майно, існували підстави для такого арешту, крім того слідчим суддею не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї або іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що накладений арешт на майно є обґрунтованим, з урахуванням наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 303, 305-307 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6