Справа № 570/3190/25
Номер провадження 1-кс/570/347/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 29.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із клопотання, 28.06.2025 на лінію 102 надійшло повідомлення працівника поліції Зозулі про те, що за адресою: а/д Київ-Чоп 326 км, на узбіччі дороги біля лісового масиву виявили ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у якого під час поверхневої перевірки виявили обмотаний ізолентою зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, ззовні схожу на психотропну.

Виїздом СОГ на місце події, а саме на узбіччя автодороги дороги Київ-Чоп 326 км біля лісового масиву та інформаційного біл-борду, було вилучено прозорий зіп-пакет, з вмістом кристалічної речовини, білого кольору, ззовні схожою на психотропну, який добровільно видав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 та який шляхом упакування поміщено до спеціального пакету НПУ KIV 1105786.

Вказаний об`єкт, що вилучений в ході огляду предметів та речей визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки у ньому може міститися інформація, яка може бути використана як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюються під час кримінального провадження.

У клопотанні зазначається, що на даний час є підстави вважати, що вищевказане майно є предметом вчинення злочину, а тому відповідно до ст. 98 КПК України, є речовим доказом, та має доказове значення у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явилася, згідно заяви клопотання підтримала та просить його розгляд проводити у її відсутність.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, судом було вжито належних заходів щодо їх повдіомлення про дату, час та місце розгляду клопотання.

З урахуванням неявки слідчого, відповідно до ч.4ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, а саме використання як доказу, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню,оскільки не накладення арешту на дане майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженнюна нього необхідно накласти арешт, слідчий суддяприходить до висновку, що клопотання слід задоволити.

Стаття 173 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 30.06.2025 р. вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами, за наведених обставин, з метою збереження речових доказів, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задоволити.

Накласти арешт на прозорий зіп-пакет, з вмістом кристалічної речовини, білого кольору, ззовні схожою на психотропну, який шляхом упакування поміщено до спеціального пакету НПУ K1V 1105786.

Встановити заборону володільцю (власнику), чи будь-якій іншій особі, на відчуження, розпорядження та користування вилученими речами до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1