печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001206 від 01.11.2024,

УСТАНОВИВ:

18.06.2025 за допомогою засобів поштового зв`язку прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 17.06.2025 під час проведення обшуку за місцем розташування виробничо-технічного відділу ДП МОУ «ЦПІ», за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а, каб. 105, а саме:

1) 10 аркушів титульних листів технічних звітів про інженерно-геодезичні вишукування, які містять зразки почерку ОСОБА_4 у сейф-пакет НПУ № PSP6105442,

2) 10 аркушів титульних листів кошторисної документації та останні аркуші кошторисів, які містять зразки підпису ОСОБА_5 у сейф-пакеті НПУ № PSP6105441.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, прокурор у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001206 від 01.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено факти розтрати посадовими особами Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний проектний інститут» грошових коштів в особливо великих розмірах, вчинене шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, а саме через фіктивне працевлаштування громадян України на посади в критично важливе для ЗСУ підприємство.

Відповідно до зібраних, в ході досудового розслідування, матеріалів, інформації оперативних працівників, слідством установлено, що до організації вказаного протиправного механізму з фіктивного працевлаштування до Державного підприємства МО України «Центральний проектний інститут» (, юридична та фактична адреса: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5А), можуть бути причетні наступні службові особи:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , займає посаду директора ДП МОУ «ЦПІ» використовує кабінет № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в будівлі підприємства, який відповідає за кадрові та фінансові питання.;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , здійснює управління відділами в яких фіктивно працевлаштовані особи. Крім цього встановлено, що син останньої ОСОБА_7 фіктивно працевлаштуваний до ДП МОУ «ЦПІ», на підставі чого він отримав бронювання хоча фактично перебуває у м. Кривий Ріг;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , займає посаду начальника відділу кадрів ДП МОУ «ЦПІ», використовує кабінети № НОМЕР_4, НОМЕР_5 в будівлі підприємства, здійснює оформлення бронювання працівникам, в тому числі фіктивно працевлаштованим;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , займає посаду радника директора ДП МОУ «ЦПІ» з юридичних питань, зять останнього ОСОБА_10 фіктивно працевлаштований до ДП МОУ «ЦПІ», який фактично займається діяльністю не пов`язаною з діяльністю підприємства.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено працівників підприємства, які за наявними даними, фіктивно працевлаштовані в ДП МОУ «ЦПІ» та отримали безпідставне бронювання в РТЦК та СП, а саме:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , рахується на посаді керівника групи технічного сектору, виробничо-технічного відділу ДП МОУ «ЦПІ»;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_6 , рахується на посаді помічника директора ДП МОУ «ЦПІ»;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , рахується на посаді помічника керівника ДП МОУ «ЦПІ»;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_8 , рахується на посаді керівника групи відділу матеріально-технічного забезпечення ДП МОУ «ЦПІ»;

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_9 , рахується на посаді інженера-проектувальника сектору генеральних планів ДП МОУ «ЦПІ»;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживає за адресою: АДРЕСА_10 , рахується на посаді керівника групи (технологічного сектору) ДП МОУ «ЦПІ»;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає за адресою: АДРЕСА_11 , рахується на посаді бурового майстера відділу інженерних вишукувань ДП МОУ «ЦПІ».

17.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 04.06.2025 у справі № 757/25991/25-к проведено обшук за місцем розташування виробничо-технічного відділу ДП МОУ «ЦПІ», за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а, каб. 105, в ході якого виявлено та вилучено речі та документи:

1) 10 аркушів титульних листів технічних звітів про інженерно-геодезичні вишукування, які містять зразки почерку ОСОБА_4 у сейф-пакет НПУ № PSP6105442,

2) 10 аркушів титульних листів кошторисної документації та останні аркуші кошторисів, які містять зразки підпису ОСОБА_5 у сейф-пакеті НПУ № PSP6105441.

17.06.2025 слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_17 прийнято постанову про визнання, приєднання та зберігання речей, вилучених в результаті проведення обшуку за місцем розташування виробничо-технічного відділу ДП МОУ «ЦПІ», за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а, каб. 105, в якості речових доказів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, у випадку передбаченому частиною третьою статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Арешт з метою забезпечення речових доказів по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, яке вилучено 17.06.2025 під час проведення обшуку за місцем розташування виробничо-технічного відділу ДП МОУ «ЦПІ», за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а, каб. 105, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 26, 98, 100, 107, 131, 132, 167, 170-173, 309, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, із забороною відчуження, розпоряджання та користування, яке вилучено 17.06.2025 під час проведення обшуку за місцем розташування виробничо-технічного відділу Державного підприємства Міністерства оборони України «Центральний проектний інститут», за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5а, каб. 105, а саме:

1) 10 аркушів титульних листів технічних звітів про інженерно-геодезичні вишукування, які містять зразки почерку ОСОБА_4 у сейф-пакет НПУ № PSP6105442,

2) 10 аркушів титульних листів кошторисної документації та останні аркуші кошторисів, які містять зразки підпису ОСОБА_5 у сейф-пакеті НПУ № PSP6105441.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1