Справа № 394/805/19
Номер провадження 1-кп/404/326/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Фортечний районний суд м.Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому кримінальне провадження №0000200 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, з професійною освітою, не працюючого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Тальне Черкаської області, з базовою вищою освітою, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця смт.Чернівці Чернівецького району Вінницької області, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м.Васильків Київської області, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом недоведеним.

Згідно з висунутим обвинуваченням в ході досудового розслідування встановлено, що в квітні місяці 2018 року, точні дату та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_6 , не маючи постійного джерела доходів, не займаючись і не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, керуючись корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення за рахунок чужої власності, запропонував своєму товаришу ОСОБА_5 , вчинити умисне вбивство з корисливих мотивів, раніше знайомого йому ОСОБА_15 , на що ОСОБА_5 дав свою добровільну згоду.

З цією метою, для реалізації злочинного задуму ОСОБА_6 запропонував раніше знайомому ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 раніше знайомому ОСОБА_8 спільними зусиллями скоїти вказаний злочин, на що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали свою добровільну згоду, тим самим вступивши між собою у злочинну змову.

Визначившись зі складом групи, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розробили спільний план, відповідно до якого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинні були вчинити напад на ОСОБА_15 , з подальшим вбивством останнього та заволодінням його майном, а ОСОБА_5 в свою чергу, знаходячись поза територією домоволодіння спостерігати за навколишньою обстановкою з метою подання сигналу тривоги.

Надалі у вечірній час 05.05.2018, діючи відповідно до обумовленого плану та реалізуючи спільний злочинний умисел на вбивство ОСОБА_15 з метою заволодіння майном останнього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 на автомобілі марки «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Renault Megan», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , виїхали з м.Києва та по автодорозі Київ-Одеса направилися до с.Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області, до домоволодіння ОСОБА_15 .

У ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5, прибувши до околиці с.Свердликове, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вийшли з автомобілів, та направилися до домоволодіння ОСОБА_15 .

Знаходячись на території домоволодіння, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перевірили навколишню обстановку в дворі, в результаті чого зрозуміли, що ОСОБА_15 знаходиться в приміщенні будинку та двері до будинку заперті зсередини, що перешкоджало їм без створення стороннього шуму та привернення уваги проникнути до будинку для подальшої реалізації їхнього злочинного плану.

Надалі, діючи згідно з обумовленим планом, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер спільних дій, направлених на позбавлення життя потерпілого та протиправне заволодіння чужим майном, з метою досягнення бажаного результату та виконання взаємної домовленості з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також здійснення контролю за навколишньою обстановкою, попереджаючи можливість наближення співробітників поліції чи сторонніх осіб та викриття їх незаконної діяльності, ОСОБА_5 залишив територію домоволодіння ОСОБА_15 .

Близько 04 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_5 потерпілий ОСОБА_15 вийшов з будинку, де на території вказаного домоволодіння на нього чекали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 в свою чергу продовжував спостерігати за навколишньою обстановкою поза територією будинку.

У подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дотримуючись заздалегідь обумовленого з усіма учасниками групи злочинного плану, направленого на позбавлення життя ОСОБА_15 та заволодіння його майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, почали наносити удари в область голови та тулуба потерпілого, тим самим збивши ОСОБА_15 з ніг, після чого за допомогою полімерних хомутів та липкої стрічки типу «скотчу» зв`язали руки та ноги останньому. Обравши знаряддям вчинення злочину липку стрічку типу «скотчу» та мотузки, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали здавлювати життєво важливий орган - шию потерпілого ОСОБА_15 , до моменту поки потерпілий ОСОБА_15 перестав подавати ознаки життя.

Таким чином, дотримуючись спільної домовленості із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили потерпілому ОСОБА_15 згідно з висновком судово-медичної експертизи №49 від 04.06.2018 тілесні ушкодження у вигляді: странгуляційної борозни у середній третині шиї, крововиливу в м`які тканини шиї по ходу борозни, перелому правої пластинки щитовидного хряща, які призвели до розвитку механічної асфіксії та мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення та знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого; закритої тупої травми грудної клітини: синця грудної клітини зліва, крововиливу у м`які тканини грудної клітини, перелому 5,6,7,8,9 ребер зліва без ушкодження плеври, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; синців та саден на відкритій лобній ділянці, садна у нижньощелепній ділянці зліва та у ділянці підборіддя, саден по задній поверхні правого та лівого ліктьових суглобів та саден у ділянці лівого та правого променево-зап`ястних суглобів, які мають ознаки легких тілесних находжень. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_15 помер на місці.

Після вчинення вбивства ОСОБА_15 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку, заволоділи належними потерпілому грошовими коштами та разом з ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втекли.

Відповідно до обвинувального акта вказаними діями кожен з обвинувачених, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинив: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України.

Крім того, згідно з висунутим обвинуваченням наприкінці квітня місяця 2018 року, точні дата та час в ході досудового розслідування не вставлені, ОСОБА_6 , не маючи постійного джерела доходів, не займаючись і не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, керуючись корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення за рахунок чужої власності, запропонував своєму товаришу ОСОБА_5 вчинити розбійний напад, поєднаний із умисним вбивством з корисливих мотивів, на раніше знайомого йому ОСОБА_15 , на що ОСОБА_5 дав свою добровільну згоду.

З цією метою для реалізації злочинного задуму ОСОБА_6 запропонував раніше знайомому ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 раніше знайомому ОСОБА_8 спільними зусиллями скоїти вказаний злочин, на що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дали свою добровільну згоду, тим самим вступивши між собою у злочинну змову.

Визначившись зі складом групи, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розробили спільний план, відповідно до якого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинні були вчинити напад на ОСОБА_15 з подальшим вбивством останнього та заволодінням його майном, а ОСОБА_5 в свою чергу повинен здійснити відмикання вхідних дверей будинку та в подальшому, знаходячись поза територією домоволодіння, спостерігати за навколишньою обстановкою з метою подання сигналу тривоги.

З метою вчинення злочину та унеможливлення подальшої їх ідентифікації, учасниками групи прийнято рішення про використання масок типу «балаклава», рукавичок, а також засобів зв`язування, а саме: липкої стрічки типу «скотч», полімерних хомутів і мотузки для подолання опору з боку потерпілого та подальшого його вбивства. Для досягнення спільного злочинного результату ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішено використати транспортні засоби, які знаходяться у їх користуванні.

Надалі 05.05.2018 у вечірній час, діючи відповідно до обумовленого плану та реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами та вбивство ОСОБА_15 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 на автомобілі марки «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Renault Megan», держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , виїхали з м.Києва та по автодорозі Київ-Одеса направилися до с.Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області, до домоволодіння ОСОБА_15 .

У ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибувши до Новоархангельського району Кіровоградської області, зупинили свої автомобілі неподалік розгалуження дороги, яка веде в напрямку смт.Новоархангельськ Кіровоградської області, після чого кожен із них, взявши у ОСОБА_6 заздалегідь приготовані та привезені із собою засоби приховування зовнішності, сівши до автомобілів, направилися в напрямку с.Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області.

Прибувши до околиці с.Свердликове, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вийшли з автомобілів, та з метою приховування своєї зовнішності та конспірації вдягнули на обличчя маски типу «балаклави», а на руки - рукавички, та направилися до місця проживання ОСОБА_15 , що за адресою: АДРЕСА_5 , взявши із собою заздалегідь придбані засоби зв`язування.

Перебуваючи поряд з домоволодінням ОСОБА_15 , ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проникли зі сторони присадибної ділянки, на територію домоволодіння ОСОБА_15 .

Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перевірили навколишню обстановку в дворі, в результаті чого зрозуміли, що ОСОБА_15 знаходиться в приміщенні будинку та двері до будинку заперті зсередини, що перешкоджало їм без стороннього шуму та привертання уваги проникнути до будинку та подальшої реалізації їхнього злочинного плану.

Діючи згідно з обумовленим планом, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер спільних дій, направлених на позбавлення життя потерпілого та протиправне заволодіння чужим майном, з метою досягнення бажаного результату та виконання взаємної домовленості з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також здійснення контролю за навколишньою обстановкою, попереджаючи можливість наближення співробітників поліції чи сторонніх осіб та викриття їх незаконної діяльності, ОСОБА_5 залишив територію домоволодіння ОСОБА_15 .

Знаходячись поза межами домоволодіння, ОСОБА_5 почав спостерігати за навколишньою обстановкою, при цьому підтримуючи зв`язок із ОСОБА_6 за допомогою заздалегідь приготованих мобільних терміналів з «нульовими ІМЕІ», які неможливо ідентифікувати.

Близько 04 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_5 потерпілий ОСОБА_15 вийшов з будинку, де на території вказаного домоволодіння на нього чекали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 продовжував спостерігати за навколишньою обстановкою поза територією будинку.

У подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дотримуючись заздалегідь обумовленого з усіма учасниками групи злочинного плану, направленого на заволодіння майном та позбавлення життя ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, почали наносити удари в область голови та тулубу потерпілого, тим самим збивши ОСОБА_15 з ніг, після чого за допомогою полімерних хомутів та липкої стрічки типу «скотчу» зв`язали руки та ноги останньому та за допомогою «скотчу» та мотузки почали здавлювати життєво важливий орган - шию потерпілого ОСОБА_15 , до моменту поки потерпілий ОСОБА_15 перестав подавати ознаки життя.

Таким чином, дотримуючись спільної домовленості із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_15 згідно з висновком судово-медичної експертизи №49 від 04.06.2018 тілесні ушкодження у вигляді: странгуляційної борозни у середній третині шиї, крововиливу в м`які тканини шиї по ходу борозни, перелому правої пластинки щитовидного хряща, які призвели до розвитку механічної асфіксії та мають ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення та знаходяться в безпосередньому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого; закритої тупої травми грудної клітини: синця грудної клітини зліва, крововиливу у м`які тканини грудної клітини, перелому 5,6,7,8,9 ребер зліва без ушкодження плеври, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; синців та саден на відкритій лобній ділянці, садна у нижньощелепній ділянці зліва та у ділянці підборіддя, саден по задній поверхні правого та лівого ліктьових суглобів та саден у ділянці лівого та правого променево-зап`ястних суглобів, які мають ознаки легких тілесних находжень. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_15 помер на місці.

Після вчинення вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проникли до будинку ОСОБА_15 , де заволоділи належними потерпілому грошовими коштами в сумі 12000 гривень та 700 доларів США, які відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ від ІНФОРМАЦІЯ_5, становлять 18413 грн. 85 коп.

Надалі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повернулися до ОСОБА_5 та з місця вчинення злочину зникли, а викрадені грошові кошти поділили на рівні частини між собою, тим самим обернувши їх у свою власність, та в подальшому розпорядились ними на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_15 майнової шкоди на загальну суму 30413 грн. 85 коп.

Відповідно до обвинувального акта вказаними діями кожен з обвинувачених, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинив: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням до житла та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України.

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні 29.11.2023 обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаних в обвинуваченні кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що близько 5-6 років тому, а саме влітку 2018 року (точної дати він не пам`ятає), у вечірній час - близько 15:00 год., коли він вийшов до магазину у м.Києві за цигарками та кавою, на стоянці його було викрадено невідомими особами, які схопили його, помістили до транспортного засобу типу «мікроавтобус», та одягнули на голову мішок. Надалі вказані невідомі особи почали його бити, запитували де він проживає та працює, а також чи має він вдома гроші, при цьому везучи його трасою у невідомому напрямку. Після того як вказані особи привезли його до лісосмуги, вони продовжили бити його та запитувати кого він вбив. Не розуміючи ким саме є ці особи та з якою метою, викравши катують його, він припустив, що їм потрібні гроші та вказав, що може звернутися до батьків і надати їм гроші аби вони його відпустили. Однак ці особи продовжили його бити, прикладали зброю до його голови, погрожували розправою, після чого знову помістили до транспортного засобу, вдягнувши кайданки та поставивши його на коліна донизу головою, продовжили везти у невідомому напрямку, періодично завдаючи побоїв. Через деякий час на трасі вони зупинили транспортний засіб, запитали чи не бажає він скористатись вбиральнею та попити води, на що він відповів згодою, при цьому мішок з його голови не знімали. Надалі всі стояли на трасі та когось чекали. За деякий проміжок часу він почув, що хтось під`їхав та запитав про нього, після чого він відчув удар в обличчя. Після цього його перемістили до іншого транспортного засобу, з`єднали кайданками руки з ногами, та знову почали запитувати кого він убив, попередивши, що він зобов`язаний робити те, що йому накажуть, пригрозивши діями, які ніхто не витримує, і наголосивши, що він також цього не витримає.

Згодом його привезли у невідоме місце (він бачив лише частину асфальту), завели у приміщення, помістили його під лавку та, побивши ногами, сказали, що почекають поки він надумає щось говорити. Надалі його завели у якийсь кабінет та, з`єднавши кайданками руки з ногами, почали довго бити по голові, вимагаючи, щоб він щось розповідав, при цьому періодично наголошували, що якщо він буде виконувати їх вказівки, то з ним все буде нормально, а інакше - ні.

Пізніше з нього зняли кайданки, поклали його на стіл, зняли шорти і нижню білизну, та почали бити по п`ятах, від чого він досі має травми. Надалі, посадивши його без одягу та нижньої білизни на стілець, почали вставляти між пальці рук олівці та міцно здавлювати пальці, що було дуже боляче. Зрештою принесли та підключили невідомий пристрій із струмом, погрожуючи зґвалтуванням за відмову виконувати вказівки, чого він уже не витримав та погодився на співпрацю.

Після цього дали деякий час для відпочинку, привели до іншого кабінету, де невідома особа дала йому аркуш паперу, наказавши прочитати текст на ньому та переписати його на інший аркуш, що він виконав. Потім йому сказали, що він має знати вказаний текст, оскільки згодом буде відповідати на запитання, знову попередивши про тортури за відмову від виконання вказівок.

Надалі його водили кабінетами та неодноразово (близько 5-10 разів) запитували питання, вказані на раніше наданому йому аркуші. У цей час він дуже погано себе почував та не повною мірою розумів, що відбувалось. Згодом його привели до іншої будівлі, де на нього чекав слідчий, який ще раз опитав його за раніше наданими для вивчення питаннями, після чого викликав адвоката. Прибувши на місце, адвокат (жінка) залишилася з ним сам-на-сам у кабінеті, щоб поспілкуватися. Побоюючись, що працівники поліції можуть підслуховувати їх розмову та надалі знову застосують до нього тортури, написав їй на аркуші паперу, що зазнав катування та боїться за своє життя. Прочитавши написане, вона сказала, що зрозуміла його та вийшла з кабінету. Через деякий час адвокат повернулась та пояснила йому, що не може постійно перебувати поряд з ним, тому він або має робити так, як йому наказують працівники поліції, якщо не може терпіти катувань, або може відмовитися від цього і тоді вони у суді будуть вирішувати це питання. Врахувавши думку адвоката, він погодився виконувати вказівки працівників поліції, після чого його знову опитали у присутності адвоката.

Після опитування його залучили до впізнання за фотокартками, та сказали назвати імена: «ОСОБА_44», « ОСОБА_16 », які його змусили запам`ятати під час катувань. При цьому він не розумів про що йде мова, оскільки впізнав лише « ОСОБА_17 » ( ОСОБА_6 ), з яким він знайомий давно - вони разом навчались та іноді зустрічались випити кави. Водночас він пояснив, що також раніше знайомий зі « ОСОБА_18 » ( ОСОБА_8 ), адже той проживав в одному районі з ним, проте часто вони не спілкувались, лише декілька разів разом пили каву. З ОСОБА_7 він раніше не знайомий, познайомився в ізоляторі тимчасового тримання (далі - ІТТ) у м.Кропивницькому.

Надалі йому повідомили, що відвезуть його в ІТТ, але спершу повезли його у невідоме раніше село в Новоархангельському районі, у якому, як він згодом зрозумів, відбувався слідчий експеримент за його участю. Приїхавши до вказаного села, йому повідомили деталі, які він повинен був запам`ятати і вказати під час слідчого експерименту, а саме: щодо трактора, дверей, ключів, палиці біля хвіртки, тощо. Після надання зазначених вказівок його відвезли в ІТТ, де він у камері перебував з невідомим йому чоловіком, з яким не спілкувався, оскільки був дуже втомлений, поправ футболку та ліг спати. Зранку рано його розбудили, відвели до слідчого, який упевнився, що він буде неухильно виконувати всі вказівки, повторно пригрозивши фізичним впливом. Через деякий час, близько 05:00-06:00 год., його повезли на слідчий експеримент, при цьому з адвокатом він не спілкувався, оскільки вона їхала в іншому автомобілі. Наполягає, що під час проведення слідчого експерименту він повідомив обставини та деталі, заздалегідь вказані йому працівниками поліції.

Прибувши після слідчого експерименту до ІТТ, він дізнався, що до нього прибув адвокат ОСОБА_14 , з яким уклали договір про надання правової допомоги його батьки, поспілкувався з ним та запевнив, що тепер він буде у безпеці, та його ніхто не буде катувати. Надалі за першої нагоди у судовому засіданні він за участю захисника відмовився від наданих під тиском показань. Більше ніяких показань у судових засіданнях він не надавав.

Під час освідування в ІТТ було вказано, що тілесні ушкодження були завдані йому під час затримання. Водночас він пояснив, що не повідомив про факти катування працівникам ІТТ, понятим під час освідування та під час відеофіксації слідчого експерименту, оскільки побоювався розправи, про яку його попередили працівники поліції. Хто саме його катував він не знає.

Де саме він знаходився 5-6 травня 2018 року та чи перебував за вказаних обставин у Кіровоградській області не пам`ятає. Пояснив, що займався на той час та займається нині перепродажем транспортних засобів, у зв`язку з чим часто їздить країною. ОСОБА_6 за вказаних в обвинуваченні обставин користувався автомобілем марки «Renault», а він - автомобілем марки «Mitsubishi Pajero», яким користувались також всі члени його сім`ї. Стосовно фото-, відеофіксації двох автомобілів марок «Renault» та «Mitsubishi Pajero» 5-6 травня 2018 року на виїзді з м.Києва та на трасі «Київ-Одеса» у Кіровоградській області зазначив, що не пам`ятає чи рухався вказаним маршрутом, пояснивши, що можливо за вказаних обставин транспортним засобом керував його батько, не виключивши також можливості його спільного з ОСОБА_6 руху вказаним маршрутом з метою відпочинку у травневі свята. Водночас, він припускає, що наявна в матеріалах кримінального провадження фото-, відео фіксація транспортних засобів може бути підробленою. З потерпілим він не знайомий. Наполягає, що усі пояснення, що містяться у матеріалах провадження, були надані ним під погрозами повторного застосування фізичного впливу, з ОСОБА_7 він раніше ніколи не бачився, жодного стосунку до вчинення вказаних в обвинувальному акті злочинів він не має.

Допитаний у судовому засіданні 20.12.2024 обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні вказаних в обвинуваченні кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що потерпілий ОСОБА_15 є його далеким родичем, якого він, можливо, бачив на весіллі сестри, при цьому жодної розмови, у тому числі про гроші, з ним не вів. Вдома у потерпілого він не був. У його користуванні був транспортний засіб марки «Renault Megane», державний реєстраційний номер він не пам`ятає. Стосовно фіксації руху його транспортного засобу на виїзді з м.Києва та у Кіровоградській області в період часу ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначив, що не пам`ятає чи керував ним та куди саме рухався, пояснивши, що на той час працював торговим представником в приватній охоронній фірмі, назву якої вже не пам`ятає, тому у робочих справах міг їздити всією країною, у тому числі міг перебувати і в Кіровоградській області.

З обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_5 він раніше знайомий, оскільки з ОСОБА_7 разом працював, а з ОСОБА_5 - навчався. З обвинуваченим ОСОБА_8 він раніше не знайомий, познайомився в слідчому ізоляторі після затримання. Який транспортний засіб був у користуванні ОСОБА_7 за викладених в обвинуваченні обставин він не знає, та який транспортний засіб був у користуванні ОСОБА_5 за вказаних обставин не пам`ятає. Чи їздив кудись разом із ОСОБА_7 у травні 2018 року він не пам`ятає. З ОСОБА_5 на двох автомобілях вони ніколи не їздили. Щодо фіксації його транспортного засобу «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 05.05.2018 під час виїзду з м.Києва та руху трасою «Київ-Одеса» в сторону Кіровоградської області та назад ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначив, що він рідко бачився з ОСОБА_5 , тому не може пояснити вказаний факт.

Зранку, точної дати він не пам`ятає, 2018 року, він йшов до магазину та був затриманий у цей час невідомими особами, які силоміць помістили його до транспортного засобу типу «мікроавтобус», вдягли на голову мішок та почали бити, звинувачували у зґвалтуванні когось, після чого вивезли в ліс, застосовували струм та, погрожуючи, наказали виконувати їх вказівки, на що він погодився, побоюючись за своє життя. Ночував він у невідомому приміщенні на стільчику і тільки наступного дня вперше побачив слідчого. Захисник був призначений через добу після його фактичного затримання. З якою метою поліцейські застосовували до нього вказані методи фізичного впливу йому невідомо. З приводу застосування до нього фізичного впливу він звертався до поліції із заявою про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення. Про катування він також повідомляв адвокату, призначеному в порядку надання безоплатної правової допомоги, проте останній повідомив, що не може постійно перебувати з ним та захистити його, тому він виконував вказівки працівників поліції для власної безпеки. Від участі у слідчому експерименті він відмовився. Коли його затримали, то про затримання інших учасників провадження йому відомо не було.

Перед обшуком його транспортного засобу йому до кишені поклали ключі від нього та повідомили, що будуть проводити обшук. Під час обшуку транспортного засобу адвокат навмисно відійшов. Вилучені в ході обшуку транспортного засобу здебільшого належали йому, за винятком «стяжок» (полімерних хомутів) та деяких інших речей. Вважає, що поліцейські підкинули до його автомобіля вказані хомути.

Зміст зафіксованого у матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій його спілкування з ОСОБА_5 про обставини вчинення злочину він не пам`ятає, оскільки вказане спілкування відбувалось в кабінеті УКР ГУНП в Кіровоградській області під наглядом і тиском поліцейських, а він та ОСОБА_5 виконували їх вказівки, зокрема їм було вказано домовитись про те, які показання вони надаватимуть. Що саме він говорив про «ОСОБА_45» ( ОСОБА_7 ) та « ОСОБА_18 » ( ОСОБА_8 ) під час розмови з ОСОБА_5 він не пам`ятає. Наголошує на тому, що говорив і робив те, що йому наказали поліцейські, а саме те, що він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинили вбивство, тобто обмовити себе та інших. Під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії він не був офіційно затриманий, не мав захисника, права йому не роз`яснювали.

Злочину він не вчиняв, одразу після його вчинення не затримували.

Допитаний у судовому засіданні 20.12.2024 обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні вказаних в обвинуваченні кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що 20.06.2018 за адресою: АДРЕСА_6 , коли він повертався з тренування, біля будинку, у якому він проживав, його викрали невідомі особи - одягнувши мішок на голову, почали бити, помістили між сидіннями транспортного засобу типу «мікроавтобус», та проїхавши у невідомому напрямку орієнтовно 2 години, вивезли за місто, почали погрожувати, одягнули кайданки та, перемістивши його до іншого автомобіля, продовжили рух у невідомому напрямку. Через деякий час вони заїхали на заправку, запропонували йому води. Крізь щілину у мішку на голові він побачив, що уже вечоріло. Вони продовжили везти його у невідомому напрямку, при цьому били по голові дном пустої скляної пляшки.

Згодом його привезли та завели до кабінету, де йому були надані вказівки, які він надалі має повідомити відповідній службовій особі, а саме: що він знає «хлопців» (обвинувачених), що «ОСОБА_46» ( ОСОБА_6 ) запропонував йому вчинити злочин, а конкретно, що є людина з грошима та можна поїхати ними заволодіти, на що він погодився та вони разом поїхали вчиняти цей злочин. Потім йому сказали: «зараз проженемо матеріал», після чого він повідомляв те, що йому було попередньо вказано.

Надалі у присутності двох понятих було проведено обшук його сумки та виявлено належні йому речі, які йому склали самі працівники поліції, відібравши під час затримання ключі від помешкання.

Надалі його відвезли в ІТТ, після чого - в слідчий ізолятор. Де саме він знаходиться (у м.Кропивницькому) він зрозумів лише під час спілкування із слідчим або в слідчому ізоляторі - точно не пам`ятає. Під час перебування у слідчому ізоляторі він повідомляв особам, які перебували з ним, деталі затримання та інші деталі, пов`язані з цим.

З ОСОБА_6 він знайомий давно, оскільки вони разом працювали. З ОСОБА_5 він бачився на святкуванні чийогось дня народження, але особисто не знав його. З ОСОБА_8 він не був знайомий. У травні 2018 року він, можливо, їздив з ОСОБА_6 на автомобілі в межах Києва, точніше не далі Київської області. У Кіровоградській області він ніколи не був, вперше був доставлений з мішком на голові. Мотиви та підстави затримання йому невідомі.

Щодо зафіксованого у матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій його спілкування з ОСОБА_8 про відсутність будь-яких доказів та стосовно ОСОБА_5 пояснив, що обговорював з ОСОБА_8 зміст своєї розмови з адвокатом, який говорив йому, що у кримінальному провадженні немає доказів. Чи пов`язана ця розмова з даним кримінальним провадженням він не пам`ятає. Контексту всіх сказаних ним фраз у цій розмові він не пам`ятає і не впевнений, що саме він це говорив. Що ця розмова відбувається під контролем правоохоронних органів він не знав.

На двох автомобілях з іншими обвинуваченими він не їздив, та злочинів не вчиняв.

Допитаний у судовому засіданні 20.12.2024 обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні вказаних в обвинуваченні кримінальних правопорушень не визнав. Він пояснив, що влітку 2018 року, точну дату не пам`ятає, перебував вдома за адресою: АДРЕСА_7 . У той час, як він відкривав вікно для провітрювання оселі, у двері гучно постукали. Коли він підійшов до дверей та, подивившись у вічко, запитав хто стукає, йому відповіли, що прийшли скаржитись оскільки він гучно кричить. У цей момент, зламавши вікно на балконі, до кімнати увірвались невідомі особи в масках, схопили його, вдягли мішок на голову та почали бити. Водночас вказані особи відчинили двері спільникам. Згодом вони винесли його з помешкання під руки, помістили між сидіннями автомобіля, повезли у невідомому напрямку, продовжуючи бити, при цьому говорили, що він має відповідати за свій вчинок, а саме за вбивство іншої людини. Куди саме та з якою метою його везли він не розумів.

Зрештою його привезли у невідоме місце, дали вмитися, оскільки його лице було побите. Крім того, хрестик, що був у нього на шиї, у момент затримання прорізав його щоку та застряг у ній. Він вказав, що працівники поліції пригрозили розправою якщо він повідомить про факт знущання над ним та спричинення тілесних ушкоджень. Фельдшером слідчого ізолятора було зафіксовано наявні у нього тілесні ушкодження. Із заявою про вчинення стосовно нього насильницьких дій з боку працівників поліції не звертався.

Згодом його змушували надавати пояснення про причетність до вчинення вказаних злочинів та підписувати зізнання, проте, незважаючи на застосування фізичного впливу та погрози, він відмовився і жодних пояснень по суті справи не надавав.

З ОСОБА_5 він раніше знайомий, оскільки проживав з ним в одному районі міста, з іншими обвинуваченими познайомився в слідчому ізоляторі. У м.Кропивницькому та у Новоархангельському районі Кіровоградської області раніше ніколи не був, до вчинення вказаних в обвинуваченні злочинів не причетний.

Змісту зафіксованої у матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій розмови з ОСОБА_7 він не пам`ятає.

Крім цього, під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту призначено судово-психологічну експертизу із застосуванням поліграфа.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №181/24-27 від 29.05.2024, згідно з яким проведено дослідження комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відеозаписі, за матеріалами відеозаписів проведення слідчого експерименту від 21.06.2018 (т.5 а.п.123-133) та негласних слідчих розшукових дій за участю ОСОБА_5 від 20.06.18, викладених у протоколах від 05.11.2018 (т.7 а.п.50-54, 55-63), а також дослідження із застосуванням поліграфа, за результатами яких, аналізуючи психофізілогічні реакції, експерт дійшов висновку про наявність комплексу ознак психологічної достовірності показань підекспертного ОСОБА_5 стосовно того, що: він не перебував в домоволодінні ОСОБА_15 в ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області; він не вчиняв разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 кримінальне правопорушення; він одночасно не їздив із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на автомобілях «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , до с.Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області, та в ніч на ІНФОРМАЦІЯ_5; він не був організатором злочину, не планував його, не підбурював інших до здійснення злочину, не контролював дії інших, не стояв насторожі, не знаходився на місці та в час скоєння злочину; йому не відомо про причетність до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та яка роль кожного у вчиненні кримінального правопорушення.

Результати проведеного комплексного порівняльного аналізу слідчого експерименту від 21.06.2018 (т.5 а.п.123-133) та негласних слідчих дій за участю ОСОБА_5 , викладених у протоколах з додатками від 15.11.2018 (т.7 а.п.50-54, 55-63), з метою оцінки змістовних та якісних характеристик показів ОСОБА_5 , дозволяють експерту узагальнити інформацію, яка вказує на наявність ознак психологічного впливу на дачу показань зі сторони уповноваженої особи, яка безпосередньо ставила питання під час проведення слідчого експерименту та про ознаки вимушеного спілкування ОСОБА_5 , що не пов`язано із добровільною співпрацею з органами досудового розслідування під час фіксації негласної слідчої дії. В поведінці ОСОБА_5 наявних комплекс психологічних особливостей, що властиві для несамостійного відтворення ним певних подій під час слідчого експерименту від 21.06.2018 (т.5 а.п.123-133) та негласних слідчих (розшукових) дій за участю ОСОБА_5 , викладених у протоколах з додатками від 15.11.2018 (т.7 а.п.50-54, 55-63). Відтак наявні психологічні ознаки неповноти та нещирості показань, які стосуються хронології досліджуваних подій, ступені участі кожного та безпосередньо самого ОСОБА_5 та причетності його до злочину.

Про ймовірність впливу з боку інших учасників слідчих дій на поведінку (діяльність) ОСОБА_5 можна виходити із аналізу відеозапису НСРД за участю останнього, викладених у протоколах з додатками від 05.11.2018 року (т.7 а.п.50-54, 55-63), та які вірогідно здійснювалися такими особами до моменту проведення негласної слідчої розшукової дії.

Результати проведеного комплексного порівняльного аналізу слідчого експерименту від 21.06.2018 року (т.5 а.п.123-133) визначають комплекс ознак здійснення психологічного впливу на обвинуваченого ОСОБА_5 протягом всього проведення слідчої дії, що є підставою вважати його показання неправдивими, несамостійними та такими, що підлягають оцінці надання ним нещирих показань та стосовно місця події, способу, механізму та учасників конфлікту.

Виявлений психологічний вплив на обвинуваченого ОСОБА_5 має характерні ознаки надмірного та нав`язливого та під час проведення слідчого експерименту від 21.06.2018, що стало результатом психоемоційних змін, які спостерігались під час проведення негласних слідчих розшукових дій за участю ОСОБА_5 , викладених у протоколах з додатками від 05.11.2018 - т.7 а.п.50-54, 55-63 (т.13 а.п.214-228).

Також, допитана у судовому засіданні 31.10.2024 експерт ОСОБА_19 повністю підтвердила висновки судово-психологічної експертизи №181/24-27 від 29.05.2024 та пояснила, що під час дослідження комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відеозаписі, був застосований метод аудіовізуальної діагностики комунікативної діяльності, а під час дослідження із застосуванням поліграфа - метод виявлення прихованої інформації. Перед початком експертизи проводиться тест на виявлення протидії проходження тестування, що полягає у проведенні опитування щодо вживання особою певних речовин. Загальний час дослідження на поліграфі за участю ОСОБА_5 становить 3 години 20 хвилин.

Перед проведенням експертизи вона ознайомилась з усіма наданими їй матеріалами кримінального провадження, у тому числі - матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та характеризуючими матеріалами, яких їй було достатньо для надання висновку, при цьому експертиза було проведена відповідно до поставлених питань. На висновки за результатами дослідження відеозаписів вплинули результати дослідження із застосуванням поліграфа, відповідно до яких за комплексом психофізіологічних реакції підекспертного ОСОБА_5 встановлено, що останній до вчинення вказаного в обвинуваченні злочину не причетний. Стосовно наявних суперечностей у відповідях ОСОБА_5 на запитання про надання ним поліції неправдивих показань взагалі та у вказаному кримінальному провадженні пояснила, що нею було з точністю відображено у висновку наявні психофізіологічні реакції ОСОБА_5 на поставлені запитання. Достовірність результатів досліджень із застосуванням поліграфа становить 97%. Висновки проведених нею попередніх експертиз не оскаржувались, до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із наданими висновками вона не притягалась.

3. Надані стороною обвинувачення докази.

На переконання сторони обвинувачення вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, підтверджується дослідженими судом такими доказами:

- показаннями допитаного у судовому засіданні 20.01.2020 потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до яких він раніше знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 , оскільки останній є його троюрідним братом, з іншими обвинуваченими раніше не знайомий, а вбитий ОСОБА_15 є його батьком.

Близько 07 год. 45 хв. 06 травня 2018 року йому зателефонував сусід батька та повідомив, що останнього було знайдено у проході хліву зв`язаним та без ознак життя. Почувши вказане, він одразу з м.Києва вирушив до місця проживання батька, що за адресою: АДРЕСА_5 . На момент його приїзду в домоволодінні перебували працівники поліції, які винесли з хліву труп батька та проводили слідчі дії. У приміщенні хліву, де був виявлений труп батька, він раніше був, у ньому утримувались свійські тварини, а саме три корови. До батька він приїздив у середньому один раз на місяць, востаннє був 01 травня 2018 року.

Зайшовши разом із слідчим до будинку, він виявив, що обстановка у ньому порушена: меблі були перевернуті, речі розкидані, килими підняті. Щодо майна, яке зникло з будинку за викладених в обвинуваченні обставин він спочатку вказав про належні батькові грошові кошти у кількості близько 1 тисячі доларів США та близько 30000 гривень, які зберігались у кутку найвіддаленішої кімнати напроти ікони, однак надалі уточнив, що зникли 700 доларів США та 12000 гривень. При цьому точна кількість грошових коштів йому невідома, а вищевказана їх кількість є орієнтовною, яку батько завжди зберігав при собі про всяк випадок. ОСОБА_15 займався особистим селянським господарством, продавав молоко, отримував прибуток від надання в оренду власної земельної ділянки.

Іноді батько позичав гроші односельцям, про що йому розповідав, зокрема, востаннє позичав гроші у кількості 500 доларів чоловіку на прізвище ОСОБА_20 , який після смерті батька віддав грошові кошти особисто йому. Напередодні смерті батько проживав у будинку сам, товаришував та спілкувався із сусідами. Характеризуючи батька, він зазначив, щоо останній хоча й був дещо імпульсивним, проте алкоголь вживай вкрай рідко та при цьому був спокійним, завжди ночував вдома.

У гостях у батька обвинувачений ОСОБА_6 не бував, бували лише мати і тітка останнього. Востаннє він бачив обвинуваченого ОСОБА_6 та спілкувався з ним в кінці квітня 2018 року у м.Новоархангельську Кіровоградської області на весіллі у їх спільної сестри ОСОБА_21 , при цьому ОСОБА_6 щодо себе розповідав, що працює в охоронній фірмі у м.Києві. Спочатку про обставини вбивства батька та причетних до цього осіб йому відомо не було, односельці конкретних відомостей не повідомляли, а надалі слідчі у м.Кіровограді надали йому інформацію про причетність до цього обвинувачених, зокрема ОСОБА_6 . Висловлюючись стосовно причетності обвинувачених до вчинення вказаних в обвинуваченні злочинів та міри покарання, повідомив, що тільки ОСОБА_6 міг знати про фінансовий стан його батька, оскільки той розповідав членам сім`ї ОСОБА_6 про придбану квартиру у м.Києві та про наміри придбати йому двокімнатну квартиру та план зібрати для цього близько 40 тисяч доларів. Грошові кошти для придбання житла батько тривалий час накопичував, займаючись особистим селянським господарством, а саме вирощував худобу;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , відповідно до яких вона раніше знайома з обвинуваченим ОСОБА_6 , який є племінником її колишнього чоловіка потерпілого ОСОБА_15 , з іншими обвинуваченими вона не знайома. Про смерть ОСОБА_15 їй повідомила кума, яка зранку ІНФОРМАЦІЯ_5 зателефонувала та сказала, що останній помер. Коли вона приїхала до місця проживання ОСОБА_15 , там знаходились працівники поліції та не пускали її, проте вона побігла до хліву, подивилася і побачила ОСОБА_15 мертвим.

Чи зберігав ОСОБА_15 вдома якісь грошові заощадження їй невідомо. Конфліктних ситуацій з мешканцями села у ОСОБА_15 не було, він був доброю людиною.

Востаннє ОСОБА_6 разом з ОСОБА_15 вона бачила давно, ще коли обвинувачений був дитиною. Про обставини вчинення кримінальних правопорушень, вказаних в обвинуваченні, про причетність до їх вчинення ОСОБА_6 чи наявність у нього відповідних мотивів їй нічого не відомо. Після вбивства ОСОБА_15 з ОСОБА_6 вона не спілкувалась;

- рапортами, зареєстрованими в ЖЄО за №№1231, 1233 від 06.05.2018, згідно з якими до чергової частини Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_23 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 близько 07 год.10 хв. у приміщенні сараю домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_5 , він виявив труп свого сусіда ОСОБА_15 з видимими ознаками насильницької смерті у вигляді слідів удушення на шиї, саден голови, руки та ноги зв`язані скотчем. У приміщенні житлового будинку ОСОБА_15 обстановка речей порушена, наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (т.1 а.п.54, 55);

- копією довідки Національного банку України №2747/27-2018 від 26.06.2018 про те, що офіційний курс гривні до 100 доларів США станом на 06.05.2018 року 2630,5522 грн (т.1 а.п.57);

- протоколом огляду місця події від 06.05.2018 під час якого застосовувалася відео- та фото- зйомка з додатками у вигляді фототаблиць, схеми та флеш-носія, згідно з яким було проведено огляд домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого в сараї на підлозі виявлено труп ОСОБА_15 з ознаками насильницької смерті, на шиї якого зав`язана тканина і липка стрічка, ноги та руки якого зв`язані липкою стрічкою та полімерними хомутами, зафіксовано наявні на трупі тілесні ушкодження, а також під час огляду будівель на території домоволодіння виявлено, вилучено, надалі оглянуто та визнано речовими доказами:

1) фрагмент липкої стрічки з ніг трупа ОСОБА_15 , рулон липкої стрічки з поверхні підлоги сараю, фрагмент липкої стрічки та фрагмент тканини сірого кольору з шиї трупа ОСОБА_15 , фрагмент липкої стрічки з рук трупа ОСОБА_15 та два полімерні хомути білого кольору; два полімерні хомути білого кольору з поверхні підлоги сараю; мотузку білого кольору з поверхні підлоги сараю, фрагмент липкої стрічки з поверхні підлоги сараю на відстані 4м від порогу; фрагмент липкої стрічки з поверхні дверної рами сараю на відстані 130см від нижнього краю порогу; фрагмент полімеру білого кольору з поверхні ясел сараю; мобільний телефон сіро-чорного кольору марки «Nokia» з кухні будинку; змив та контрольний змив речовини бурого кольору з правої частини дерев`яних дверей вітальні; фрагменти липких стрічок зі слідами рук: з пляшки ємністю 0,5л з написом «Nemiroff» з вітальні (1), з рами дверей спальні (1), з верхньої кришки телевізора спальні (1), зі стіни зліва у приміщенні кухні (2), з зовнішньої сторони дверей холодильника кухні (1), з поверхні на лівій стіні кухні (5); слід рукавички з бокової частини системного блоку у спальні;

2) картку «Приватбанк» № НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі 115 грн., виявлені на столі вітальні; грошові кошти у сумі 150 євро та 50 доларів США, виявлені в шухляді шафи вітальні; предмет, схожий на револьвер (пістолет); грошові кошти у сумі 83 грн., виявлені на поверхні стільниці шафи вітальні; 4 пластикові картки «Приватбанку», виявлені на стільці спальні, - на які накладено арешт (т.2 а.п.7-10);

3) фрагменти паперу з рукописним текстом, виявлені на підвіконні спальні (т.1 а.п.59-80, 197-199, 200-201, 224, т.2 а.п.32, 33, 34-35, 40-45);

- актом про застосування службового собаки від 06.05.2018, згідно з яким інспектор-кінолог КЦ ГУНП в Кіровоградській області застосував службового собаку, який по запаху трупа ОСОБА_15 привів до будинку за адресою: АДРЕСА_8 (т.1 а.п.81);

- протоколом огляду місця події від 07.05.2018 з фототаблицею, згідно з яким оглянуто приміщення моргу, розташованого на території Новоархангельської ЦРЛ за адресою: вул.Івана Сірка, 15, с.Торговиця, Новоархангельський район, Кіровоградська область, під час якого оглянуто труп ОСОБА_15 , та під час розтину відібрано: фрагменти органів шкіри передньобокової поверхні шиї для гістологічного дослідження, кров для токсикологічного та імунологічного досліджень. Крім того, вилучено та надалі визнано речовими доказами: по 3 зрізи нігтів з пальців обох рук трупа; одяг трупа, а саме: зелені камуфляжні штани, чорний шкіряний ремінь, труси сірого кольору, чорне гумове взуття (т.1 а.п.89-92, 224, т.2 а.п.40-45);

- оптичним диском з відеозаписом з камер відеоспостереження кафе, розташованого у с.Станіславівка Новоархангельського району Кіровоградської області при автомобільній дорозі «Стрий-Кропивницький-Знам`янка», який надалі оглянуто. Переглядом вказаного відеозапису встановлено рух 06.05.2018 року о 06 год. 33 хв. та о 06 год. 50 хв. зазначеною автодорогою у напрямку м. Умань двох легкових автомобілів кольори, марки та державні реєстраційні номери яких розпізнати неможливо внаслідок низької якості відеозапису (т.1 а.п.99, 100-102, 106);

- оптичним диском з відеозаписом з камер відеоспостереження кафе «Три пескаря», розташованого за адресою: вул.Степана Бандери, 2, м.Умань, Черкаська область, який надалі оглянуто. Переглядом вказаного відеозапису встановлено рух 06.05.2018 року о 07 год. 10 хв. автодорогою «Одеса-Київ» у напрямку м. Київ транспортних засобів, які зовні схожі на транспортні засоби «Mitsubishi Pajero Wagon» чорного кольору та «Renault Megan» сірого кольору, державні реєстраційні номери яких розпізнати неможливо внаслідок низької якості відеозапису (т.1 а.п.93, 94-95, 106 зворот);

- оптичним диском з відеозаписом з камер відеоспостереження АЗС «Shell», розташованої на 200 км автодороги «Київ-Одеса», який надалі оглянуто. Переглядом вказаного відеозапису встановлено рух 06.05.2018 року о 07 год. 12 хв. автодорогою «Одеса-Київ» у напрямку м. Київ легкових автомобілів темного та сірих кольорів відповідно, марки та державні реєстраційні номери яких розпізнати неможливо внаслідок низької якості відеозапису (т.1 а.п.96, 97-98, 107);

- рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УКР ГУНП в Кіровоградській області №1807/19-18 від 06.06.2018 року, згідно з яким аналізом камер відеоконтролю «Рубіж» встановлено рух: 05.05.2018 року о 20 год. 06 хв. у м.Вишневе (камера на кільцевій дорозі), о 21 год. 17 хв. (м.Вишневе), о 21 год. 33 хв. (с.Віта Поштова), о 22 год. 22 хв. (камера с.Митниця), о 22 год. 35 хв. (камера с.Гребінки) та 06.05.2018 року рух у напрямку м. Києва о 08 год. 14 хв. по автодорозі Одеса-Київ (камера виїзд з м.Біла Церква), о 08 год. 22 хв. (камера с.Гребінки), о 08 год. 28 хв. (камера с.Ксиверівка), о 08 год. 51 хв. (камера с.Гребінки) транспортного засобу, із державним реєстраційним номером « НОМЕР_4 », а також 05.05.2018 року о 21 год. 52 хв. у м. Києві (камера поблизу метро «Виставковий Центр), о 22 год. 10 хв. (камера с.Глеваха), о 22 год. 22 хв. (камера с.Митниця) транспортного засобу, о 22 год. 35 хв. (камера с.Гребінки) та 06.05.2018 року рух у напрямку м. Києва о 08 год. 13 хв. по автодорозі Одеса-Київ (камера виїзд з м.Біла Церква), о 08 год. 22 хв. (камера с.Гребінки), о 08 год. 28 хв. (камера с.Ксиверівка), о 08 год. 43 хв. (камера с.Гребінки) з державним реєстраційним номером « НОМЕР_5 » (т.1 а.п.103-109);

- довідками та рапортами про результати радіотехнічного обстеження від 07.05.2018 та від 14.05.2018, рапортами від 06.06.2018, протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 13.06.2018, рапортом від 18.06.2018 відповідно до яких:

здійснено радіотехнічне обстеження базових станцій операторів рухомого (мобільного) зв`язку, виявлено активність та здійснено аналіз інформації, отриманої від мобільних операторів: ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл», а саме телефонних з`єднань sim-карт « НОМЕР_6 », « НОМЕР_7 », та встановлено, що вказані sim-карти були практично одночасно активовані та вимкнені у Новоархангельському районі 28.03.2018 в мобільних терміналах з IMEI НОМЕР_8 , а надалі знову ввімкнені близько 19:00 год. 05.05.2018 на території м.Києва, після чого почали рух трасою «Київ-Одеса» у напрямку Одема, де у період часу з 04:00 год. по 06:00 год. перебували в районі місця скоєння злочину, та надалі, розпочавши рух у зворотному напрямку, близько 07:00 год. припинили роботу поблизу с.Бабанка Уманського району Черкаської області;

встановлено маршрут руху транспортних засобів «Mitsubishi Pajero Wagon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_24 - матері обвинуваченого ОСОБА_5 , та «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить обвинуваченому ОСОБА_6 , у період часу з 20:06 год. 05.05.2018 по 08:51 год. 06.05.2018;

створено схему руху вказаних sim-карт та автомобілів у період часу з 21:17 год. 05.05.2018 по 08:43 год. 06.06.2018 (т.1 а.п.103-109, 111-112; т.2 а.п.51-52, 53-55, 68-76, 115-116, 124-130, 173-186, 187);

- рапортами від 07.05.2018, від 10.05.2018 та від 16.05.2018, протоколами тимчасового доступу до речей і документів, відповідно до яких встановлено коло осіб, які могли бути причетними до вчинення вказаних в обвинуваченні злочинів, та отримано доступ до інформації, якою володіють оператори мобільного зв`язку: ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл» з метою встановлення місць перебування вказаних осіб за обставин, викладених в обвинуваченні (т.2 а.п.84-86, 96-97, 104-105, 117-118, 119, 120-121);

- довідкою УОТЗ ГУНП в Кіровоградській області від 23.06.2018 за результатами опрацювання інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку у ході тимчасового доступу, виявлено та проаналізовано активність sim-карт « НОМЕР_7 », « НОМЕР_6 » за обставин, викладених в обвинуваченні та встановлено, що вони активовані 05.05.2018 о 17:30 год. у м.Київ; надалі трасою «Київ-Одеса» прямують до смт Новоархангельськ, куди прибувають о 06.05.2018 о 04:16 год., після чого о 06:41 год. починають рух у зворотному напрямку та перестають працювати о 06:53 год. на території Уманського району Черкаської області; створено схему їх ймовірного маршруту (т.2 а.п.124-129, 130);

- довідкою УОТЗ ГУНП в Кіровоградській області від 11.07.2018, відповідно до якої було опрацьовано інформацію, отриману від операторів мобільного зв`язку у ході тимчасового доступу, та здійснено деталізацію з`єднань за sim-картою « НОМЕР_9 », належної ОСОБА_15 , у тому числі з`єднань із sim-картою « НОМЕР_10 », належною ОСОБА_25 (матір ОСОБА_6 ), у період з 08.03.2018 по 29.04.2018 (т.2 а.п.133-134, 135-диск)

- рапортом від 03.07.2018, протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 30.08.2018, довідкою УОТЗ ГУНП в Кіровоградській області від 27.09.2018 за результатами опрацювання інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл» у ході тимчасового доступу, згідно з якими встановлено ідентифікаційні дані терміналів, адреси розташування та номери базових станцій реєстрації sim-карт « НОМЕР_7 », « НОМЕР_6 », здійснено деталізацію з`єднань між ними у період з 01.01.2018 по 30.06.2018, а також створено графічне відображення базових станцій зв`язку у ніч з 05.05.2018 по 06.05.2018 (т.2 а.п.137-139, 148-150, 152-154, 160-169);

- протоколом обшуку від 20.06.2018, відповідно до якого в ході обшуку квартири АДРЕСА_9 , власником якого є ОСОБА_26 , у якій фактично проживав ОСОБА_5 , виявлено, вилучено, надалі оглянуто, визнано речовими доказами та накладено арешт на:

кросівки чорні з оранжевою та чорною підошвою марки «Head», кросівки білі марки «Nike», кросівки білі марки «Сross», кросівки чорні марки «Adidas» - з коридору домоволодіння, кросівки біло-чорного кольору марки «Jordan» з кімнати №2, кросівки білі марки «Lacoste», кросівки сірі марки «Blend», кросівки білі марки «Vivo barefoot», кросівки сині марки «Reebok» - з кімнати №3;

клубок мотузки, фрагмент мотузки, шнурок, сережку з металу жовтого кольору - з шаф коридору;

2 ножі, коробку з артикулами - із сейфу кімнати №1, 1 ніж із шафи кімнати №1; 1 ніж з шафи кімнати №3;

коробку від телефону марки «Fly» IMEI1: НОМЕР_11 IMEI2: НОМЕР_12 , коробку від стартового пакета «МТС» НОМЕР_13 - з кімнати №2;

шапку чорного кольору з білими та синіми смужками, 2 шапки чорного кольору, 2 балаклави чорного кольору, 2 рукавички білого кольору, 2 рукавички чорного кольору - з шаф кімнати №3, 1 рукавичка чорного кольору з сумки в столі кімнати №3;

мобільні телефони: «Samsung» чорного кольору IMEI відсутній, «Siemens A70» сірого кольору, «Siemens M65» чорного кольору, «Lenovo» чорно-червоно-сірого кольору з ушкодженнями у вигляді розбитого скла та деформації ззаду; карту пам`яті Micro SD «Transcard Life» об`ємом 2 Гб, 2 sim-карти «Life», 2 скетч-картки «Life», 4 банківські картки «Приватбанк», 1 картка ломбарду «Скарбниця», коробки від мобільних номерів « НОМЕР_14 » та « НОМЕР_15 », документи на ноутбук марки «Acer» з двома дисками; 3 коробки від мобільних телефонів: «Iphone» IMEI: НОМЕР_16 , «Samsung Galaxy S-7» IMEI: НОМЕР_17 , «Samsung GТ-3 5233Т» IMEI: НОМЕР_18 - з шаф кімнати №3; DVD-R об`ємом 4,7 Гб, документи з диском на техніку «Samsung», документи з ПТ «Ломбард» - з-під столу кімнати №3;

3 пауербенки: 2 марки «Miomi» (один з пошкодженням), 1 марки «Aсer»; 3 годинники, 1 електрошокер, 1 вінчестер марки «Ceagate» чорного кольору;

набір ключів у кількості 4 шт., набір відмичок у кількості 21 шт., 1 деталь відмички, 1 щипчики - з-під столу кімнати №3;

ювелірні вироби: 5 браслетів з металу жовтого кольору, 3 браслети з металу сірого кольору, 5 підвісок (4 з сірого металу, 1 - з жовтого), 1 хрестик з металу сірого кольору, 1 брошка з металу жовтого кольору, 16 кілець з металу сірого кольору, 1 підвіска з металу жовтого кольору, 1 підвіска з металу сірого кольору, сережки у кількості 36 шт. (7 з металу жовтого кольору, 29 - з сірого), 2 годинники марок «Chanel» та «D&G», 4 ланцюжки з кулонами з металу сірого кольору, 11 ланцюжків з металу сірого кольору, 5 ланцюжків з металу жовтого кольору (т.1 а.п.121-127, 205-206, 211, 217, 218-219, 220-221; т.2 а.п.27-29, 40-45);

- протоколом обшуку від 20.06.2018, відповідно до якого в ході обшуку автомобіля марки «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_24 , яким фактично користувався ОСОБА_5 , виявлено, вилучено, надалі оглянуто, визнано речовими доказами та накладено арешт на: предмет схожий на кастет, 2 сірі рукавиці, каблучку з металу жовтого кольору, 18 патронів, 3 ножі, моноколь, нунчаки, ліхтарик з шокером, набір напилок, бейсбольну биту, фомку, молоток, щипці, 2 перчатки чорного кольору; автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.136-140, 202, 206, 220-221, т.2 а.п.27-29, 30, 40-45);

- протоколом обшуку від 20.06.2018, відповідно до якого в ході обшуку квартири АДРЕСА_10 , власником якої є ОСОБА_27 , у якому фактично проживав ОСОБА_6 , виявлено, вилучено, надалі огляднуто, визнано речовими доказами та накладено арешт на:

дозвіл на отримання та носіння спецзасобу «ФОРТ-12Р» № НОМЕР_19 на ім`я ОСОБА_6 , предмет схожий на спецзасіб ФОРТ-12Р» № НОМЕР_19 , магазин до пістолета з 12 набоями під гумову кулю; липку стрічку марки «АТТ»; мобільний телефон марки «Iphone; перстень з металу жовтого кольору, флеш-накопичувач «HI-Rali» об`ємом 8 Гб; водійське посвідчення ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; кредитна картка «Приватбанк»; кросівки: сині марки «Camper», помаранчеві марки «Nike», чорні марки «Vowa», чорні з білими вставками марки «Design», світлого кольору марки «Mil-tec»; зимові кросівки чорного кольору - з коридору;

2 ланцюжки з металу сірого кольору, кільце з металу сірого кольору, ланцюжок з хрестиком з металу сірого кольору; предмети, схожі на патрони у кількості 32 шт.; предмети, схожі на патрони 12 калібру у кількості 15 шт.; 3 годинники; документи: посвідчення кореспондента, свідоцтво про присвоєння робітничої кваліфікації та додаток до нього, резюме, довідка про несудимість, сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду, медична довідка про психіатричного огляду, - на ім`я ОСОБА_6 ; 2 cкетч-карти «Київстар»: НОМЕР_20 , НОМЕР_21 ; sim-карта «Lifecell»; приклад до мисливської зброї чорного кольору, рукоятка пістолета чорного кольору, набір тильників, кобура до пістолета; мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_22 , зарядний пристрій марки «Miomi»; ніж з руків`ям у формі орла з написом «Turkey»; предмет, схожий на пістолет патрону «Klober» № НОМЕР_23 калібр 4 мм PSM - з кімнати № 1 (т.1 а.с.149-156, 204, 210, 213, 217, 218-219, 220; т.2 а.п.14-16, 36-39, 40-45);

- протоколом обшуку від 20.06.2018, відповідно до якого в ході обшуку автомобіля марки «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником та користувачем якого є ОСОБА_6 , який розташовано по вулиці Леоніда Куценка у місті Кропивницькому виявлено, вилучено, надалі оглянуто, визнано речовими доказами та накладено арешт на:

2 пари тканинних рукавичок сірого кольору, 1 пару рукавичок та шапку чорного кольору, три полімерні хомути білого кольору серії: Х10А, ХО1А, Х09А; 1 пару рукавичок чорно-червоного кольору, набір засобів для відчинення замків, лом типу «фомка» синього кольору, набір відмичок, 7 магнітних ключів, мобільний телефон марки «Samsung» без назви моделі та без IMEI-коду, мобільний телефон марки «Philips S388» IMEI: НОМЕР_24 , 2 sim-карти оператора «Life», балон сльозогінної рідини «Перець 161»; автомобіль «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.п.165-169, 203-204. 211-212, 218-219, 220-223; т.2 а.п.14-16, 20-21, 36-39);

- протоколом обшуку від 10.07.2018, відповідно до якого в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_11 , власниками якого є ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , у якому фактично проживав ОСОБА_30 , виявлено, вилучено та надалі визнано речовими доказами: 34 предмети, схожі на патрони, з чорним наконечником; 10 предметів, схожих на патрони з зеленим наконечником; 6 предметів, схожих на патрони, діаметром 4,6 мм; ніж з руків`ям коричневого кольору, ніж з руків`ям чорного кольору (т.1 а.п.179-183, 184; т.2 а.п.40-45);

- протоколом обшуку від 10.07.2018, відповідно до якого в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_12 , власниками якої є ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , у якому фактично проживали ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , виявлено, вилучено та надалі визнано речовими доказами: маску типу «балаклава» камуфляжного забарвлення, пістолет з маркуванням 14В67314 в кобурі чорного кольору (т.1 а.п.192-195; т.2 а.п.40-45);

- протоколом огляду предмета від 14.11.2018, згідно з яким було оглянуто та здійснено перегляд інформації на оптичному диску CD-R об`ємом 700 Mb, який містить файли з аудіо-відео-фіксацією судового засідання від 03.07.2018 у справі №11-сс/781/255/18 під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда про застосування запобіжного захожу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 (т.1 а.п.230, 231-233);

- протоколом огляду предметів від 19.11.2018, згідно з яким було оглянуто та здійснено перегляд інформації на оптичних дисках CD-R об`ємом 700 Mb, які містять файли з аудіо-відео-фіксацією судових засідань під час розгляду слідчим суддею Ленінського районного суду м.Кіровограда клопотань про продовження строку тримання під вартою: ОСОБА_5 від 15.08.2018, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 14.08.2018 (т.1 а.п.234-237, 238-244);

- копіями паспорта ОСОБА_15 , лікарського свідоцтва про смерть №2200 від 07.05.2018 ОСОБА_15 , картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_15 , фотокарткою із зображенням ОСОБА_15 , довідкою про належність ОСОБА_15 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 ; довідкою-характеристикою на ОСОБА_15 ; схемою родинних зв`язків ОСОБА_15 (т.2 а.п.188, 189, 190, 191, 192, 193, 195-196);

- заявою ОСОБА_10 від 06.05.2018 про залучення його до провадження як потерпілого, оскільки ОСОБА_15 є його батьком; копією свідоцтва про народження, довідкою-характеристикою (т.2 а.п.197, 199, 200);

- висновком експерта №49 від 04.06.2018, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_15 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:

а) странгуляційної борозни у середній третині шиї, крововиливу у м`які тканини шиї по ходу борозни, перелому правої пластинки щитовидного хряща, які призвели до розвитку механічної асфіксії, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя, та утворились від стискаючої дії петлі, і знаходяться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті;

б) закритої тупої травми грудної клітини: синця грудної клітини зліва, крововиливу у м`які тканини грудної клітини, перелому 4, 5, 6, 7, 8, 9 ребер зліва без ушкодження плеври, які мають ознаки середнього ступеня тяжкості;

в) синця та саден відкритої частини лобної ділянки, садна нижньощелепної ділянки зліва та ділянки підборіддя, саден задньої поверхні правого та лівого ліктьових суглобів, саден у ділянках лівого та правого променевозап`ясних суглобів, які мають ознаки легкого ступеня тяжкості.

Смерть ОСОБА_15 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї петлею при удавленні, про що свідчить факт наявності у середній третині шиї одиночної горизонтально розміщеної, рівномірно вираженої замкненої странгуляційної борозни на шиї, перелому щитовидного хряща, а також дані розтину: рідкий стан крові в порожнинах серця та великих коровоносних судинах, крапкові крововиливи під плеврою легень, крововиливи в тканину легень, набряк та емфізема легень, набряк головного мозку.

Вищевказані тілесні ушкодження (б, в) утворились від локальної дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, характерні індивідуальні ознаки предмета, яким були заподіяні тілесні ушкодження, не відобразились. Усі вищевказані ушкодження спричинені прижиттєво та утворились від не менше 13-ти травматичних дій. Від моменту настання смерті до дослідження трупа минуло близько 24-48 годин (дослідження проводилось 07.05.2018 року о 13 год. 30 хв).

Слідів волочіння, а також тілесних ушкоджень, які б могли утворитись при боротьбі чи самообороні, на тілі ОСОБА_15 не виявлено. Судово-медичних даних про взаєморозташування нападника(-ів) та потерпілого у момент заподіяння ушкоджень, а також про послідовність нанасення, силу та напрямок ударів, немає. Взаєморозташування нападника(-ів) та потерпілого у момент заподіяння ушкоджень могло бути різним та змінюватися у ході їх нанесення (т.3 а.п.7-9);

- висновком експерта №374 від 08.05.2018, відповідно до якого групова належність в зразку рідкої крові трупа ОСОБА_15 за ізосерелогічною системою АВ0 не визначена (т.3 а.п.11-12);

- висновком експерта №438 від 26.06.2018, відповідно до якого на одязі та взутті потерпілого ОСОБА_15 , вилучених в ході огляду місця події від 07.05.2018, знайдено кров свині (т.3 а.п.17-18);

- висновком експерта №439 від 26.06.2018, відповідно до якого на змиві з дверей домоволодіння ОСОБА_15 , вилучених в ході огляду місця події від 06.05.2018, знайдено кров свині (т.3 а.п.23-24);

- висновком експерта №442 від 10.07.2018, відповідно до якого у ОСОБА_7 при проведенні судово-медичної експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено (т.3 а.п.30-31);

- висновком експерта №443 від 10.07.2018, відповідно до якого у ОСОБА_6 при проведенні судово-медичної експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено (т.3 а.п.37-38);

- висновком експерта №448 від 11.07.2018, відповідно до якого у ОСОБА_5 при проведенні судово-медичної експертизи будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено (т.3 а.п.44-45);

- висновком експерта №449 від 11.07.2018, відповідно до якого у ОСОБА_8 при проведенні судово-медичної експертизи виявлено тілесні ушкодження у вигляді ділянок рожевого кольору, які могли бути наслідком саден, що утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом(-ами), що могло бути і від дії кайданок, могли утворитись в строк понад 2-х тижнів, та належать до категорії легких тілесних ушкоджень (т.3 а.п.51-52);

- протоколом отримання біологічних зразків для експертизи від 10.07.2018 та висновком експерта №503 від 19.07.2018, відповідно до яких у ОСОБА_7 відібрано для проведення судово-медичної експертизи зразки крові, визнані надалі речовим доказом (т.2 а.п.40-45), та встановлено, що його кров за ізосерелогічною системою АВ0 належить до групи 0бв (т.3 а.п.54, 62-63);

- протоколом отримання біологічних зразків для експертизи від 10.07.2018 та висновком експерта №504 від 19.07.2018, відповідно до яких у ОСОБА_6 відібрано для проведення судово-медичної експертизи зразки крові, визнані надалі речовим доказом (т.2 а.п.40-45), та встановлено, що його кров за ізосерелогічною системою АВ0 належить до групи вб (т.3 а.п.65, 73-74);

- протоколом отримання біологічних зразків для експертизи від 11.07.2018 та висновком експерта №506 від 19.07.2018, відповідно до яких у ОСОБА_5 було відібрано для проведення судово-медичної експертизи зразки крові, визнані надалі речовим доказом (т.2 а.п.40-45), та встановлено, що його кров за ізосерелогічною системою АВ0 належить до групи АВп (т.3 а.п.76, 84-85);

- протоколом отримання біологічних зразків для експертизи від 11.07.2018 та висновком експерта №507 від 19.07.2018, відповідно до яких у ОСОБА_8 було відібрано для проведення судово-медичної експертизи зразки крові, визнані надалі речовим доказом (т.2 а.п.40-45), та встановлено, що його кров за ізосерелогічною системою АВ0 належить до групи вб (т.3 а.п.87, 95-96);

- висновком експерта №411 від 13.09.2018, відповідно до якого під час проведення судово-біологічної експертизи на наданих для дослідження двох полімерних хомутах та фрагменті полімеру білого кольору з поверхні ясел, вилучених в ході огляду місця події від 06.05.2018, виявлено сліди крові людини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються між собою та з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 (т.3 а.п.107-117);

- висновком експерта №412 від 14.09.2018, відповідно до якого під час проведення судово-біологічної експертизи на наданих для дослідження фрагментах липкої стрічки з поверхні дверної рами та підлоги сараю, мотузки білого кольору з поверхні підлоги сараю, вилучених в ході огляду місця події від 06.05.2018, виявлено сліди крові людини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються між собою та з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 (т.3 а.п.124-138);

- висновком експерта №414 від 14.09.2018, відповідно до якого під час проведення судово-біологічної експертизи на наданому для дослідження рулоні липкої стрічки, вилученому в ході огляду місця події від 06.05.2018, виявлено сліди крові людини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються між собою та з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 (т.3 а.п.145-153);

- висновком експерта №410 від 04.09.2018, відповідно до якого під час проведення судово-біологічної експертизи на наданих для дослідження фрагментах липкої стрічки та тканини сірого кольору з шиї ОСОБА_15 , полімерних хомутах, фрагментах липкої стрічки з ніг потерпілого ОСОБА_15 , вилучених в ході огляду місця події від 06.05.2018, виявлено сліди крові людини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються між собою та з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 (т.3 а.п.161-178);

- висновком експерта №413 від 14.09.2018, відповідно до якого під час проведення судово-біологічної експертизи на наданих для дослідження зрізах нігтів з обох рук трупу ОСОБА_15 , вилучених в ході огляду місця події від 07.05.2018, виявлено клітини з ядрами, генетичні ознаки яких збігаються між собою та з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 (т.3 а.п.185-198);

- висновком експерта №533 від 29.10.2018, відповідно до якого під час проведення судово-біологічної експертизи на наданих для дослідження трьох шапках, двох балаклавах, п`яти рукавичках, вилучених в ході обшуку житла ОСОБА_5 від 20.06.2018 (т.1 а.п.121-127), слідів крові не виявлено, виявлено клітини з ядрами.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхнях: шапки (об`єкт №3), балаклав (об`єкти №№7, 8), рукавичок (об`єкти №№11, 12, 13) які є змішаними, належать більше, ніж двом особам, та є непридатними для подальшої ідентифікації.

Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на поверхнях: шапки (об`єкт №1), рукавичок (об`єкти №№14, 16) не встановлені.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні шапки (об`єкт №2), є змішаними, належать більше, ніж одній невстановленій особі, не збігаються з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , і належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні балаклави (об`єкт №5) є змішаними, належать більше, ніж одній невстановленій особі та є придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, при цьому генетичні ознаки особи, що домінує у змішаних генетичних ознаках клітин, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 .

Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні балаклави (об`єкт №6), є змішаними, належать більше, ніж одній особі, не містять генетичних ознак крові ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та містять генетичні ознаки крові зразків крові ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні рукавички (об`єкт №18), не збігаться з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , і належать невстановленій особі жіночої генетичної статі.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні шапки (об`єкти №№9, 10), двох рукавичок (об`єкти №№15, 17, 19), містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_5 і не містять генетичних ознак крові ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні рукавички (об`єкт №20), не збігаються з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , і належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. (т.3 а.п.205-232);

- висновком експерта №532 від 26.10.2018, відповідно до якого під час проведення судово-біологічної експертизи на наданих на дослідження: змивах з мобільних телефонів, вилучених в ході обшуків житла ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , транспортного засобу ОСОБА_6 , а також на рукавичках, вилучених у ході обшуку транспортного засобу ОСОБА_5 , слідів крові не виявлено, виявлено клітини з ядрами.

У результаті молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразків крові: ОСОБА_5 (об`єкт №1), ОСОБА_6 (об`єкт №2), ОСОБА_7 (об`єкт №3), ОСОБА_8 (об`єкт №4), клітин з ядрами, виявлених на двох матерчатих перчатках чорного кольору (об`єкти №№12, 13, 14, 15), та генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змивах мобільних телефонів (об`єкти №№5, 6, 8, 9, 10, 11) є змішаними, належать більше, ніж двом особам та є непридатними для генетичної ідентифікації. Генетичні ознаки, виявлені на змиві з мобільного телефону (об`єкт №7), не встановлені.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на матерчатих перчатках чорного кольору (об`єкти №№2, 13, 14, 15), містять генетичні ознаки крові ОСОБА_6 , та не містять генетичних ознак ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (т.3 а.п.241-277);

- висновком експерта №599 від 05.11.2018, відповідно до якого під час проведення судово-біологічної експертизи за результатами дослідження: трьох пар рукавичок та шапки, вилучених в ході обшуку автомобіля, належного ОСОБА_6 , та однієї пари рукавичок чорного кольору, вилучених в ході обшуку автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично користувався ОСОБА_5 , виявлено:

на двох парах рукавичок сірого кольору (об`єкти №№4, 6) та парі рукавичок червоно-чорного кольору (об`єкти №№10, 12) - сліди крові людини та клітини з ядрами;

на двох парах рукавичок сірого кольору (об`єкти №№1, 2, 3, 5, 7, 8, 9) рукавичках чорного кольору (об`єкти №№14, 15, 16, 17), парі рукавичок червоно-чорного кольору (об`єкти №№11, 13), та шапці чорного кольору (об`єкти №№18, 19) слідів крові не виявлено, виявлено клітини з ядрами.

У результаті молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки слідів крові людини та клітин, виявлених на двох парах рукавичок сірого кольору (об`єкти №№4,6), та клітин, виявлених на двох парах рукавичок сірого кольору (об`єкти №№1, 2, 3, 5, 7, 8, 9), рукавичках чорного кольору (об`єкти №№14-17), шапці чорного кольору (об`єкти №№18, 19), та генетичні ознаки клітин, виявлених на рукавиці сірого кольору (об`єкт №9), які є змішаними, належать більше, ніж двом особам та є непридатними для подальшої ідентифікації.

Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на парі рукавичок червоно-чорного кольору (об`єкти №№10, 12), та клітин, виявлених на парі рукавичок червоно-чорного кольору (об`єкти №№11, 13), не встановлені.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на рукавиці сірого кольору (об`єкти №№1, 3), є змішаними, належать більше, ніж одній особі та за домінуючим ДНК-профілем збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 , не збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин, виявлених на рукавичці (об`єкт №6), клітин на рукавичках (об`єкти №№2, 5, 7), клітин на рукавичках (об`єкт №4, 8), шапках (об`єкти №18, 19) містять генетичні ознаки крові ОСОБА_6 , і не містять генетичних ознак крові ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . При цьому генетичні ознаки клітин, виявлених на рукавиці сірого кольору (об`єкт №8) є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_6 та невстановленої особи жіночої генетичної статі.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на парі рукавичок червоно-чорного кольору (об`єкти №14-17) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_8 , і не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 (т.4 а.п.6-32);

- протоколами отримання зразків для експертизи від 06.05.2018, відповідно до яких було відібрано відбитки пальців для проведення судово-трасологічної експертизи у: ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_15 (т.4 а.п.34, 36, 38, 40, 42);

- висновком експерта №215 від 15.06.2018, відповідно до якого з 23 слідів рук, виявлених у ході огляду місця події від 06.05.2018 за адресою: АДРЕСА_13 слідів належать ОСОБА_15 , 3 сліди залишені іншою(-ими) особою(ами), інші сліди для ідентифікації особи непридатні або частково придатні (т.4 а.п.48-74);

- висновком експерта №161 від 04.07.2018, відповідно до якого під час проведення експертизи зброї встановлено, що предмет, схожий на револьвер, вилучений в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, відповідає моделі револьвера «РКС-3 Ринг» калібру 9 мм та придатний для стрільби, в конструкцію якого внесено зміни у вигляді видалення захисних елементів з каналу ствола (т.4 а.п.78-85);

- висновками експертів №40 від 26.07.2018, №39 від 25.07.2018, №37 від 25.07.2018, №34 від 03.08.2018 відповідно до яких під час проведення експертизи зброї встановлено, що вилучені в ході обшуку автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично користувався ОСОБА_5 : ножі та нунчаку, а також предмет, зовні схожий на кастет, є металевим бруском, не є холодною зброєю (т.4 а.п.90-95, 176-181, 199-204, 221-228);

- висновком експерта №201 від 08.08.2018, відповідно до якого 18 патронів, що вилучені в ході обшуку автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично користувався ОСОБА_5 , є пістолетними патронами центрального запалення калібру 9 мм, відносяться до категорії боєприпасів та придатні для стрільби (т.4 а.п.104-110);

- висновками експертів №202 від 08.08.2018 та №203 від 12.09.2018, №204 від 06.08.2018, №205 від 06.08.2018, №161 від 06.08.2018, №42 від 31.07.2018, відповідно до яких під час проведення експертизи зброї встановлено, що вилучені в ході обшуку житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_14 : 32 предмети, схожі на патрони, є боєприпасами, 7 з яких є пістолетними патронами «несмертельної дії» калібру 9мм Р.А., виготовлені промисловим способом, споряджені еластичними метальними снарядами «несмертельної (травматичної дії) дії» - гумовими кулями, а 25 предметів є пістолетними патронами центрального запалення, калібру 9мм Р.А., виготовлені шляхом спорядження гільзи холостого патрона метальним зарядом і еластичною кулею та призначені для стрільби з пістолетів (пристроїв) для стрільби патронами «несмертельної дії», спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами; 13 предметів є боєприпасами, два спортивними, одинадцять мисливськими патронами 12-го калібру, які використовуються в мисливській та спортивній вогнепальній зброї центрального бою 12 калібру; 2 предмети є патронами «несмертельної дії» «ТЕРЕН-12К» 12 калібру, спорядженими еластичною картеччю, виготовлені промисловим способом, які використовуються для стрільби з гладкоствольної зброї 12 калібру та призначені для придушення агресивності нападаючого шляхом болючої дії за рахунок кінетичної енергії снаряду, а також для проведення тренувальних занять і відпрацювання навичок поводження зі зброєю та вирішити питання про належність їх до категорії боєприпасів неможливо; наданий на дослідження предмет НОМЕР_32 є самозарядною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю - пристроєм «Форт-12Р» калібру 9мм Р.А., виготовленим промисловим способом, призначеним для стрільби (відстрілу) патронами, спорядженими еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, який відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду, а надані 12 патронів, є пістолетними патронами центрального запалення, калібру 9мм Р.А., призначені для відстрілу з пістолетів (пристроїв) для стрільби патронами «несмертельної дії», спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, відносяться до боєприпасів та придатні до стрільби; наданий на дослідження предмет № НОМЕР_23 не є вогнепальною зброєю, а є револьвером моделі «HW 4» калібру 4мм, призначеним для тренувальної стрільби патронами Флобера калібру 4мм поза спеціальних приміщень та майданчиків; та ніж не є холодною зброєю (т.4 а.п.118-125, 133-141, 146-156, 165-171; т.5 а.п.40-45);

- висновками експертів №38 від 15.08.2018, №36 від 26.07.2018, відповідно до яких під час проведення експертизи зброї встановлено, що вилучені в ході обшуку житла ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , ножі не є холодною зброєю (т.4 а.п.186-194, 210-215);

- висновками експертів №35 від 07.09.2018, №199 від 09.08.2018 відповідно до якого під час проведення експертизи зброї встановлено, що вилучені в ході обшуку житла ОСОБА_37 за адресою: АДРЕСА_11 :

1 ніж є клинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений промисловим способом по типу мисливських ножів загального призначення, а 1 ніж з рукояткою коричневого кольору не є холодною зброєю;

з 50 предметів, схожих на патрони, 40 предметів є боєприпасами (34 - пістолетні патрони центрального запалення калібру 9мм Р.А., призначені для відстрілу з пістолетів (пристроїв) для стрільби патронами «несмертельної дії», спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами; 6 - спортивно-мисливські патрони кільцевого запалення калібру 5,6мм, виготовлені промисловим способом, виробництва фірми «Remingtone» (США), які використовуються для стрільби зі спортивної і мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6мм - пістолет «Марголіна», карабіни «ТОЗ-17-01», «ТОЗ-99», «ТОЗ-8-01» тощо), 10 предметів не є боєприпасами, а є шумовими (холостими) пістолетними патронами центрального запалення (т.4 а.п.236-243, 252-261);

- висновком експерта №200 від 07.08.2018, відповідно до якого під час проведення експертизи зброї встановлено, що пістолет, вилучений в ході затримання ОСОБА_7 , є самозарядною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, яка придатна для стрільби, - пристроєм «Форт-12Р» калібру 9мм, призначеною для відстрілу патронів, спорядженими еластичними снарядами травматичної («несмертельної») дії, який відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду; з 10 вилучених патронів, які придатні для стрільби, 9 належать до категорії боєприпасів (два патрона з маркуванням «СОВА П 9mm» - є пістолетними патронами «несмертельної (травматичної) дії» калібру 9мм Р.А., виготовлені промисловим способом, споряджені еластичними снарядами «несмертельної (травматичної) дії» гумовими кулями; три патрона з маркуванням «SOBR 9mm Р.А.» - є пістолетними патронами «несмертельної (травматичної) дії» калібру 9мм Р.А., виготовлені промисловим способом, споряджені еластичними снарядами «несмертельної (травматичної) дії» гумовими кулями; чотири патрона з маркуванням «9mm Р.А.» є пістолетними патронами центрального западення калібру 9мм Р.А., виготовлені саморобним способом шляхом спорядження холостого патрона промислового виготовлення пижом та металевою картечиною діаметром 6,3мм, можуть використовуватись при стрільбі з пістолетів (пристроїв), призначених для стрільби патронами «несмертельної дії»), а 1 - не є боєприпасом (т.5 а.п.9-21);

- висновком експерта №206 від 01.08.2018, відповідно до якого під час проведення експертизи зброї встановлено, що вилучений в ході обшуку за місцем проживанням ОСОБА_34 за адресою: АДРЕСА_12 , предмет, схожий на пістолет, не є вогнепальною зброєю, є пневматичним пістолетом калібру 4,5мм. Вирішити питання про придатність вказаного пістолета для стрільби не виявилось можливим. (т.5 а.п.28-34);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 20.06.2018, відповідно до якого 20.06.2018 о 08:00 год. було затримано ОСОБА_5 та під час особистого обшуку виявлено і вилучено каблучку з металу жовтого кольору з каменем чорного кольору, надалі оглянуту та визнану речовим доказом (т.5 а.п.87-91, т.1 а.п.219, т.2 а.п.40-45);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2018 з додатком у виді флеш-накопичувача, який містить відеозапис, переглянутий судом, відповідно до якого ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_38 під час слідчого експерименту повідомив та на місці події показав, що зі слів ОСОБА_6 йому стало відомо, що останній на сімейному святі дізнався про наявність у його родича потерпілого коштів в сумі 40000 доларів США. ОСОБА_6 запропонував заволодіти вказаними коштами шляхом крадіжки, так як він має навики відкривати прості замки, отримавши відповідні знання з мережі «Інтернет», на що він погодився. На випадок якщо потерпілий буде вдома, для того, щоб злякати потерпілого, вони вирішили взяти з собою знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які погодилися, але він повідомив, що за наявності потерпілого залишить місце події. Через деякий час у травні 2018 року приблизно о 21 год. у м.Києві він на автомобілі «Mitsubishi Pajero» забрав ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 на своєму автомобілі «Renault Megan» взяв ОСОБА_7 та із раніше вказаною метою вони попрямували у напрямку м.Новоархангельска, назву села він не пам`ятає, дорогу вказував ОСОБА_6 . При цьому в автомобілі він мав будівельні рукавиці та засоби для відкриття замків.

Поруч з селом в полі вони залишили автомобілі, він взяв балаклаву, яку дав йому ОСОБА_6 , і вони попрямували до будинку потерпілого, вказавши відповідний рух на місці події, не змігши вказати шлях яким рухався, зазначивши дорогу, якою повертався від будинку потерпілого у с.Свердликове. Він мав відчинити двері будинку, проте, з`ясувалося, що потерпілий вдома та вхідні двері замкнені зсередини засувкою. В зв`язку із цим у подальшому він повідомив, що треба їхати додому, але хтось із обвинувачених сказав, що треба зачекати. Незважаючи на це він сказав, що буде йти, при цьому пішов, повернувшись до автомобіля та проїхав у напрямку м.Новоархангельска, зупинившись на дорозі. Він із ОСОБА_6 мав у користуванні мобільні телефони, телефон надав йому останній, який просив телефонувати, якщо щось станеться. Коли він поїхав і зупинився, де чекав інших обвинувачених, то намагався телефонувати ОСОБА_6 , але не було зв`язку. У подальшому ближче до ранку почало світати та він почав їхати у напрямку м.Умані, та коли він проїхав приблизно 15-20км йому зателефонував ОСОБА_6 , попросивши дочекатися. Надалі приїхав ОСОБА_6 , ОСОБА_8 пересів до його автомобіля і вони попрямували в напрямку м.Києва (т.5 а.п.123-133);

- висновком експерта №92 від 06.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_6 алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує (т.5 а.п.198);

- висновком експерта №300 від 07.08.2018, відповідно до якого ОСОБА_6 у момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, щодо інкримінованого кримінального правопорушення є осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує (т.5 а.п.201-203);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 20.06.2018, відповідно до якого 20.06.2018 о 08:05 год. затримано ОСОБА_6 та під час особистого обшуку виявлено і вилучено: ключ-чіп з брелком від належного йому автомобіля «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , грошові кошти загальною сумою 554 грн., каблучку із металу жовтого кольору із зображенням Ісуса Христа, які надалі оглянуті та визнані речовими доказами (т.5 а.п.219-223, т.1 а.п.219, т.2 а.п.40-45);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.06.2018, відповідно до яких ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_7 , як хлопця на ім`я « ОСОБА_39 », та ОСОБА_8 , як хлопця на ім`я « ОСОБА_16 », які разом з ним вчиняли в травні 2018 року злочин (т.6 а.п.4-6, 107-109);

- висновком експерта №93 від 06.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_7 алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує (т.6 а.п.22);

- висновком експерта №299 від 07.08.2018, відповідно до якого ОСОБА_7 у момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, щодо інкримінованого кримінального правопорушення є осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує (т.6 а.п.28-30);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21.06.2018, відповідно до якого затримано ОСОБА_7 та під час особистого обшуку виявлено і вилучено: наручний годинник «Apple watch Series 3» чорного кольору, мобільний телефон «Iphone 7 Plus» в резиновому чохлі, предмет, схожий на пістолет «Форт 12Р», споряджений патронами у кількості 6 шт., патрони у кількості 4 шт., дозвіл на зброю, які надалі оглянуто та визнано речовими доказами (т.6 а.п.47-51, т.1 а.п.210, 214, т.2 а.п.40-45);

- протоколом затримання від 21.06.2018, відповідно до якого затримано ОСОБА_8 та під час особистого обшуку виявлено і вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 6S», та мобільні телефони марки «Nokia» чорного та жовтого кольору, які надалі оглянуто та визнано речовими доказами (т.6 а.п.153-156, т.1 а.п.210, т.2 а.п.40-45);

- висновком експерта №91 від 06.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_8 алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує (т.6 а.п.122);

- висновком експерта №319 від 28.08.2019, відповідно до якого ОСОБА_8 у момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, щодо інкримінованого кримінального правопорушення є осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує (т.6 а.п.128-130);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - спостереження за особою від 15.11.2018 стосовно ОСОБА_5 із долученим оптичним диском, відповідно до якого у період з 30.05.2018 по 02.06.2018, а також 05.06.2018, 09.06.2018, 18.06.2018, 19.06.2018 у ході спостереження отримано інформацію, що підтверджує факт користування ОСОБА_5 автомобілем «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також проведення спільного часу з ОСОБА_6 (т.7 а.п.30-36);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.11.2018 стосовно ОСОБА_5 із долученим оптичним диском, відповідно до якого у ході контролю за телефонними розмовами із застосуванням абонентського номера « НОМЕР_25 », яким користувався ОСОБА_5 , у період часу з 27.05.2018 по 17.06.2018 отримано інформацію про його спілкування, зокрема, з ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , яка не містить жодних відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_15 (т.7 а.п.37-49-диск);

- протоколами про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018, аналогічними за змістом, відповідно до яких 20.06.2018 у службовому кабінеті СУ ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано спілкування двох працівників поліції з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 із долученим оптичним диском, а також спілкування між останніми, стосовно причетності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до вчинення злочинів, вказаних в обвинуваченні. При цьому анкетні відомості працівників поліції у протоколі не розкриваються, а вони вказуються як «співрозмовник» та «співрозмовник 2» (т.7 а.п.50-54, 91-94);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018, відповідно до якого 20.06.2018 у службовому кабінеті СУ ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано отримання працівником поліції від ОСОБА_5 інформації (пояснень) про його причетність та обставини вчинення кримінальних правопорушень, вказаних в обвинуваченні. При цьому анкетні відомості працівників поліції у протоколі не розкриваються, а вони вказуються як «співрозмовник» та «співрозмовник 2» (т.7 а.п.55-63);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.11.2018 стосовно ОСОБА_6 із долученим оптичним диском, відповідно до якого у ході контролю за телефонними розмовами із застосуванням абонентського номера мобільного зв`язку « НОМЕР_26 », яким користувався ОСОБА_6 , у період часу з 28.05.2018 по 13.06.2018 отримано інформацію про його спілкування, зокрема, з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка не містить жодних відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_15 (т.7 а.п.66-78-диск);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - спостереження за особою від 15.11.2018 стосовно ОСОБА_6 із долученим оптичним диском, відповідно до якого у період часу: з 31.05.2018 по 02.06.2018, з 05.06.2018 по 07.06.2018, 09.06.2019, 10.06.2018, 18.06.2018, 19.06.2018 у ході спостереження отримано інформацію, що підтверджує факт користування ОСОБА_6 автомобілем «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та спілкування з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 (т.7 а.п.79-90);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018 із долученим оптичним диском, відповідно до якого в період з 20.06.2018 по 21.06.2018 у приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано спілкування ОСОБА_6 з невідомим співрозмовником стосовно висунутої йому підозри та його причетності до вчинення вказаних в ній кримінальних правопорушень, під час якого ОСОБА_6 категорично заперечує свою причетність до їх вчинення (т.7 а.п.95-98);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018 із долученим оптичним диском, відповідно до якого 20.06.2018 у службовому кабінеті УКР ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано: отримання працівником поліції від ОСОБА_6 інформації (пояснень) про його причетність та обставини вчинення кримінальних правопорушень, вказаних в обвинуваченні; розмову між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стосовно обставин вчинення злочинів та їх подальших показань (т.7 а.п.99-122);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018 із долученим оптичним диском, відповідно до якого в період часу з 21.06.2018 по 22.06.2018 у приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано спілкування ОСОБА_7 з невідомим співрозмовником стосовно висунутої йому підозри та його причетності до вчинення вказаних в ній кримінальних правопорушень, а саме стверджує, що, окрім вказівки іншого підозрюваного, докази його причетності відсутні (т.7 а.п.128-131);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018 із долученим оптичним диском, відповідно до якого 21.06.2018 у службовому кабінеті УКР ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано отримання працівником поліції від ОСОБА_7 інформації (пояснень) про його причетність та обставини вчинення кримінальних правопорушень, вказаних в обвинуваченні. При цьому анкетні відомості працівника поліції у протоколі не розкриваються, а вони вказуються як «співрозмовник» (т.7 а.п.132-136-диск);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018 із долученим оптичним диском, відповідно до якого 22.06.2018 у приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано спілкування ОСОБА_8 з невідомим співрозмовником стосовно висунутої йому підозри та його причетності до вчинення вказаних в ній кримінальних правопорушень, а саме останній стверджує, що не розуміє суті підозри, не знає осіб, прізвища яких в ній вказані, повідомляє про застосування до нього фізичної сили під час затримання. При цьому анкетні відомості працівника поліції у протоколі не розкриваються, а вони вказуються як «співрозмовник» (т.7 а.п.140-141);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018, відповідно до якого 23.06.2018 у службовому автомобілі ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосовно висунутої їм підозри та їх причетності до вчинення вказаних в ній кримінальних правопорушень, а саме: вони обговорюють висунуту їм підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, діях працівників поліції під час затримання, застосування необґрунтованої сили, надання пояснень працівникам поліції, вказують про відсутність доказів у кримінальному провадженні, а також показання ОСОБА_5 про їх причетність до кримінального правопорушення, не зазначаючи жодних обставин події та конкретних відомостей про неї, яка мала місце згідно з висунутим обвинуваченням у ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_5 . При цьому ОСОБА_8 скаржиться на застосування до нього фізичної сили, говорить, що має струс, кровотечу у ділянці куприкової кістки (т.7 а.п.142-148);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.11.2018, відповідно до якого в результаті контролю за телефонними розмовами ОСОБА_40 за абонентським номером « НОМЕР_27 » інформації про причетність останнього до вчинення злочинів, викладених в обвинуваченні, не виявлено; встановлено спілкування з його оточенням та з ОСОБА_5 щодо суті висунутої останньому підозри та затримання, згідно з якими він повідомляє у чому його підозрюють, а також про те, що його викрали разом із ОСОБА_41 , а ОСОБА_18 затримували жорстко (т.7 а.п.154-164);

- протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.11.2018, відповідно до якого відповідно до якого в результаті контролю за телефонними розмовами ОСОБА_37 за абонентським номером « НОМЕР_28 » інформації про причетність останнього до вчинення злочинів, викладених в обвинуваченні, не виявлено; встановлено спілкування з ОСОБА_5 та 11.07.2018 року останній повідомив стосовно не встановленої події, серед низки подій, які обговорювалися раніше, що він немає відношення до неї, а що інші зробили ніхто не знав (т.7 а.п.168-174);

- протоколами про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.11.2018, відповідно до якого відповідно до якого в результаті контролю за телефонними розмовами ОСОБА_42 за абонентським номерами « НОМЕР_29 », « НОМЕР_30 » інформації про причетність останнього до вчинення злочинів, викладених в обвинуваченні, не виявлено; встановлено спілкування з ОСОБА_5 з приводу обставин, які не мають значення для кримінального провадження, а також іншими особи, зокрема ОСОБА_43 , щодо суті висунутої ОСОБА_5 підозри (т.7 а.п.178-182, 183-186).

4. Підстави для виправдання обвинувачених та мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Дослідивши під час судового розгляду усі без виключення надані сторонами докази, оцінюючи вказані докази відповідно до положень ст.94 КПК України кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає висунуте ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України недоведеним належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами і виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалюючи цей вирок, суд вказує, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи/осіб доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Така позиція суду в повній мірі кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові цього суду від 12.06.2018 року у справі №712/13361/15;

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась і Європейським судом з прав людини (далі також ЄСПЛ) у своїх рішеннях. Зокрема, у справі Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994 року (Series A no. 300-A) Суд вказав - ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Оцінюючи кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд виходить з наступного.

Статтею 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, з конкретизацією частинами другою і третьою цієї статті тих істотних порушення прав та основоположних свобод людини, наявність яких зумовлює виникнення безальтернативного обов`язку суду констатувати їх наявність і визнати недопустимими засоби доказування, отримані з такими порушеннями.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 (справа №756/10060/17, провадження №13-3кс22) зазначала, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст.3 Конвенції, ч.1 ст.28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п.«с» ч.3 ст.6 Конвенції, ст.59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п.«d» ч.3 ст.6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст.8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч.1 ст.63 Конституції України). Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд має вирішувати питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, а у разі визнання доказів недопустимими, суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних злочинів стороною обвинувачення надано протоколи негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018 (т.7 а.п.50-54, 55-63, 91-94, 99-122, 132-136), відповідно до яких 20.06.2018 зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також спілкування між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 під контролем працівників поліції стосовно їх причетності та причетності ОСОБА_7 і ОСОБА_8 до вчинення вказаних в обвинуваченні злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.260 КПК, аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування, тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Частинами 2, 3 ст. 258 КПК визначено, що спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб. Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним.

Відповідно до усталеної релевантної практики Верховного Суду, спілкування не можна вважати приватним, якщо особа перебуває під контролем працівників поліції та розуміє, що фактично надає показання. Здійснення НСРД (аудіо-, відеоконтроль особи) під виглядом приватного спілкування із особою (отримання показань) при фактичній підозрі її у вчиненні злочину, позбавляє таку особу права не свідчити проти себе, а також порушує її право на захист (постанова Верховного Суду від 20.07.2023 у справі №756/7676/17-к).

Бесіда особи з працівником поліції, що складалася з послідовних запитань та відповідей, свідчить про те, що фактично був проведений допит особи без дотримання її прав. Відтак, докази, отримані при проведенні негласної слідчо-розшукової дії - аудіо-, відеоконтролю особи, яка зафіксувала таку бесіду, є недопустимими (постанова Верховного Суду від 26.05.2022 року у справі N753/16804/17).

Так, з матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій вбачається, що спілкування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із співрозмовником відбувалось 20.06.2018 у службових кабінетах СУ ГУНП в Кіровоградській області та УКР ГУНП в Кіровоградській області, у кожному випадку мало характер надання пояснень щодо обставин вчинення злочину та причетності осіб до його вчинення, складалось з послідовних запитань та відповідей щодо обставин вчинення злочинів, причетності до їх вчинення інших осіб та характеру співучасті кожного з них, свідчить про те, що фактично був проведений допит.

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені пунктами 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , є особливо тяжкими злочинами. Відповідно до вимог ч.1 ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, фіксація негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-,відео контролю), а фактично відібрання показань, згідно з дослідженими відеозаписами була розпочата: стосовно ОСОБА_5 о 08 год. 16 хв. (т.7 а.п.63), стосовно ОСОБА_6 - о 08 год. 22 хв. (т.7 а.п.122), стосовно ОСОБА_6 і ОСОБА_5 - о 14 год. 41 хв. (т.7 а.п.54), стосовно ОСОБА_7 - 21.06.2018 об 11 год. 39 хв. (т.7 а.п.136), тоді як згідно з постановами про призначення захисника та дорученнями прибуття захисника ОСОБА_5 доручено забезпечити 20.06.2018 о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 - о 16 год. 20 хв., ОСОБА_7 - 21.06.2018 о 16 год. 30 хв., тобто у кожному разі до залучення захисника.

Для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, а й установити причинно-наслідковий зв`язок між допущеним порушенням та його вплив на процес і характер отримання доказів.

Суд зважає на те, що гарантоване КПК, Конституцією України та міжнародними договорами України право на захист забезпечується шляхом дотримання прав особи зберігати мовчання і не свідчити проти себе та залучення захисника на першу вимогу і можливість побачення з ним до першого допиту. Отже, ключовим аспектом у цій частині є можливість особи, до отримання від неї правоохоронними органами інформації, побачитись із захисником і мати з ним конфіденційне спілкування (постанова Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі №686/19218/17).

Із вказаного питання Верховний Суд у постанові від 18.06.2024 (справа №753/10596/22) виснував, що показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій, у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе, або права бути представленим захисником, визнаються недопустимими. Це пояснюється тим, що право особи давати показання без застосування примусу є основоположним правом у кримінальному процесі, тому для оцінки допустимості показань визначальним є дотримання права особи зберігати мовчання і, як гарантія цього права, забезпечення його права бути представленим захисником. Порушення цих прав має або може мати прямий вплив на зміст отриманих показань і, таким чином, такі порушення є релевантним фактором для оцінки допустимості показань.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність факту порушення права обвинувачених на захист, як підстави для визнання доказів недопустимими відповідно до положень ст.87 КПК України, суд застосовує як джерело права релевантну прецедентну практику ЄСПЛ, відповідно до якої невідкладний доступ до адвоката є частиною процесуальної гарантії, якій Суд надає особливого значення, коли досліджує, чи зруйнувала процедура саму суть привілеї проти самовикриття. Щоб право на справедливий судовий розгляд за статтею 6 § 1 залишалось «практичним і здійсненим», доступ до адвоката має, як правило, надаватися з першого допиту підозрюваного поліцією, якщо тільки не доведено, що з огляду на особливі обставини справи існували вагомі причини обмежити це право (справа Salduz v. Turkey [GC], no. 36391/02, §§ 54-55, ECHR 2008). Затримана поліцією особа користується правом не викривати себе і зберігати мовчання та має право на допомогу захисника, як тільки їй ставлять питання, іншими словами, коли існує «кримінальне обвинувачення» проти неї. Інформування затриманої особи про право зберігати мовчання є настільки важливим, що, навіть коли особа добровільно погоджується дати свідчення поліції після того, як її поінформували, що її твердження можуть бути використані як докази проти неї, це не може вважатися цілком інформованим вибором, якщо вона не була ясно поінформована про її право зберігати мовчання та якщо її рішення було прийняте за відсутності допомоги з боку захисника (справа Stojkovic v. FranceandBelgium, no. 25303/08, § 54, 27 October 2011).

Аналізуючи причинно-наслідковий зв`язок між допущеним порушенням права на захист та впливом цього порушення на процес і характер отримання доказів, суд, зрештою, прямо посилається на висловлену Верховним Судом у постанові від 24.05.2022 року (справа №677/161/14-к) правову позицію, згідно з якою фактичний допит особи (негласно зафіксована розмова з працівником правоохоронного органу), навіть якщо він представлений у вигляді результатів негласних або оперативно-розшукових заходів, не втрачає своїх властивостей допиту і не звільняє органи розслідування від обов`язку забезпечити підозрюваній особі відповідні гарантії. Якщо такі гарантії не були забезпечені, то такий доказ є недопустимим.

На переконання суду, під час дослідження вищезазначених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій беззаперечно встановлено, що, здійснюючи НСРД аудіо-, відеоконтроль особи, під виглядом приватного спілкування з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , провокуючи спілкування між останніми вже після затримання, а фактично поводячись із ними, як із підозрюваними у вчиненні особливо тяжких злочинів, працівники поліції отримали їх показання, позбавивши їх права не свідчити проти себе, а також доступу до захисника, участь якого є обов`язковою у даному кримінальному провадженні, оскільки на час проведення даних слідчих дій обвинувачених фактично вже було затримано за підозрою у вчиненні злочинів.

При цьому, вказані істотні порушення, які встановлено, на переконання суду у сукупності з іншими порушеннями, які теж визнаються істотними, впливають не тільки на допустимість, а і на достовірність доказів, отриманих під час проведення раніше зазначених негласних слідчих розшукових дій. Так, під час аналізу обставин та оцінки підстав затримання обвинувачених, судом встановлено, що відповідно до протоколів про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були затримані без ухвали слідчого судді на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме з підстави, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Проте, дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши учасників судового провадження, у тому числі прокурора, суд констатує, що вказана підстава для затримання не відповідає обставинам кримінального провадження.

Зокрема, ОСОБА_5 згідно з протоколом про затримання від 20.06.2018 (т.5 а.п.87-91) був затриманий 20.06.2018 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_6 згідно з протоколом про затримання від 20.06.2018 (т.5 а.п.219-223) був затриманий 20.06.2018 о 08 год. 05 хв. У протоколі про затримання ОСОБА_7 (т.6 а.п.47-51), складеному 21.06.2018 о 15 год. 15 хв., точних дати і часу не зазначено. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 04.07.2018 (т.6 а.п.80-82) ОСОБА_7 фактично був затриманий 20.06.2018 о 20 год. 00 хв. У протоколі про затримання ОСОБА_8 (т.6 а.п.153-156), складеному 21.06.2018 о 19 год. 20 хв., точних дати і часу не зазначено. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 04.07.2018 (т.6 а.п.173-175) ОСОБА_8 фактично був затриманий 21.06.2018 о 12 год. 00 хв.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши учасників судового провадження, у тому числі прокурора, суд констатує, що вказані у кожному з протоколів підстави для затримання не відповідають обставинам кримінального провадження, оскільки затримання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відбулось 20.06.2018, а ОСОБА_7 і ОСОБА_8 - 21.06.2018, тобто через більше ніж через місяць після події правопорушень. Таким чином, з огляду на раніше викладені та надані стороною обвинувачення докази, безпідставним є твердження про те, що кожен з обвинувачених щойно вчинив злочин та очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин. Відтак затримання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було здійснено незаконно, що суд, беручи до уваги правові висновки Верховного Суду (постанова від 15.06.2021 у справі №204/6541/16-к), враховує під час оцінки доказів щодо їх допустимості.

На переконання суду, під час дослідження вищезазначених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій беззаперечно встановлено, що, здійснюючи негласні слідчі розшукові дії аудіо-, відеоконтроль особи, під виглядом приватного спілкування з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а фактично проводячи із ними слідчі дії, як із підозрюваними у вчиненні особливо тяжких злочинів, працівники поліції отримали їх показання, покладені в основу обвинувачення, позбавивши їх права не свідчити проти себе, а також доступу до захисника, участь якого є обов`язковою у даному кримінальному провадженні, оскільки на час проведення даних слідчих дій обвинувачених фактично вже було затримано за підозрою у вчиненні злочинів.

Водночас, у сукупності із вказаними обставинами, показаннями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про незаконність їх затримання і застосування незаконних заходів фізичного та психологічного впливу працівниками поліції, які також є доказом у кримінальному провадженні, з огляду на раніше встановлені обставини незаконного затримання суд оцінює у сукупності з висновком судової психологічної експертизи №181/24-27 від 29.05.2024 із застосуванням поліграфа, який фактично підтверджує наявність ознак психологічного впливу на надання показань зі сторони уповноваженої особи, яка безпосередньо ставила питання під час проведення слідчого експерименту та про ознаки вимушеного спілкування ОСОБА_5 , що не пов`язано із добровільною співпрацею з органами досудового розслідування під час фіксації негласної слідчої дії і вказує на психологічні ознаки неповноти та нещирості показань, які стосуються хронології досліджуваних подій, ступені участі кожного та безпосередньо самого ОСОБА_5 та причетності його до злочину. Згідно з висновками експерта про ймовірність впливу з боку інших учасників слідчих дій на поведінку (діяльність) ОСОБА_5 можна виходити із аналізу відеозапису НСРД за участю останнього, викладених у протоколах з додатками від 05.11.2018 року (т.7 а.п.50-54, 55-63), та які вірогідно здійснювалися такими особами до моменту проведення негласної слідчої розшукової дії. Результати проведеного комплексного порівняльного аналізу слідчого експерименту від 21.06.2018 року (т.5 а.п.123-133) визначають комплекс ознак здійснення психологічного впливу на обвинуваченого ОСОБА_5 протягом всього проведення слідчої дії, що є підставою вважати його показання неправдивими, несамостійними та такими, що підлягають оцінці надання ним нещирих показань та стосовно місця події, способу, механізму та учасників конфлікту. Виявлений психологічний вплив на обвинуваченого ОСОБА_5 має характерні ознаки надмірного та нав`язливого та під час проведення слідчого експерименту від 21.06.2018, що стало результатом психоемоційних змін, які спостерігались під час проведення негласних слідчих розшукових дій за участю ОСОБА_5 , викладених у протоколах з додатками від 05.11.2018 - т.7 а.п.50-54, 55-63 (т.13 а.п.214-228).

Вказані висновки повністю підтвердила експерт ОСОБА_19 у судовому засіданні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-,відеоконтролю особи було порушено право обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не свідчити проти себе, а також їх право на захист, негласні слідчі розшукові дії проведено внаслідок незаконного затримання, у зв`язку з чим суд визнає відомості, отримані в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 05.11.2018 (т.7 а.п.50-54, 55-63, 91-94, 99-122, 132-136) недопустимим на підставі пунктів 3, 4 ч.2 ст.87 КПК України, як такі, що отримані з істотним порушенням прав людини й основоположних свобод, а також недостовірними.

З цих же підстав, які викладено раніше, суд визнає недопустимим доказом протокол про результати проведення негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018, відповідно до якого 23.06.2018 у службовому автомобілі ГУНП в Кіровоградській області зафіксовано спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосовно висунутої їм підозри та їх причетності до вчинення вказаних в ній кримінальних правопорушень, який використано стороною обвинувачення як підтвердження, у тому числі пояснень ОСОБА_7 під час проведення негласних слідчих розшукових дій за участю працівників поліції, які визнано судом недопустимими (т.7 а.п.142-148). При цьому, суд враховує те, що за змістом протоколу вказані обвинувачені обговорюють висунуту їм підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, діях працівників поліції під час затримання, застосування необґрунтованої сили, надання пояснень працівникам поліції, вказують про відсутність доказів у кримінальному провадженні, а також показання ОСОБА_5 про їх причетність до кримінального правопорушення, не зазначаючи жодних обставин події та конкретних відомостей про неї, яка мала місце згідно з висунутим обвинуваченням у ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_5. Також ОСОБА_8 скаржиться на застосування до нього фізичної сили, говорить, що має струс, кровотечу у ділянці куприкової кістки. При цьому, зважаючи на те, що пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час проведення раніше вказаних негласних слідчих розшукових дій за участю працівників поліції визнаються судом недопустимим доказом, на які суд не має права посилатися, зміст вказаного спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не містить будь-яких конкретних відомостей про вчинені кримінальні правопорушення.

Окрім того, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності суд не може лишити поза увагою отримані під допиту обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відомості про застосування до них під час досудового розслідування недозволених методів, а саме: психологічного та фізичного тиску.

Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню». Гарантії, передбачені цією статтею мають абсолютний характер, та держава за жодних умов не може відмовитися від дотримання ст.3 Конвенції, що неодноразово підтвердив ЄСПЛ («А. та інші проти Сполученого Королівства» (A. and Others v. the United Kingdom) [ВП], 2009, § 126; «Мокану та інші проти Румунії» (Mocanu and Others v. Romania) [ВП], 2014, § 315; «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонії» (El-Masri v. the former Yugoslav Republic of Macedonia) [ВП], 2012, § 195 та «З.А. та інші проти Росії» (Z.A. and Others v. Russia)

Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 (справа №493/626/16-к) вказав, що виходячи зі змісту статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні й необґрунтовані висновки, а тим більше обґрунтовувати ними свої рішення. ЄСПЛ послідовно наголошує на обов`язку держави розслідувати заяви про жорстоке поводження з боку приватних осіб, якщо вони є «небезпідставними» (справи «М. та інші проти Італії та Болгарії» (M. and Others v. Italy and Bulgaria), 2012, § 100 та «X та інші проти Болгарії» (X and Others v. Bulgaria) [ВП], 2021, § 184; див. також «Гішою проти Румунії» (Ghiєoiu v. Romania), (ухв.), 2023).

Суд зауважує, що у разі перебування особи під вартою чи під контролем представників влади тягар доведення того, що заборонені методи впливу не були застосовані переходить до держави: саме вона має довести або те, що викладених у заяві обставин не було, або те, що були здійснені всі можливі заходи, щоб розслідувати ці обставини (рішення ЄСПЛ у справах «Берктай проти Туреччини», «Ребок проти Словенії», «Афанасьєв проти України», «Лотарєв проти України» та ін.).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд при оцінці повідомлень обвинувачених про застосування фізичного впливу враховує позицію ЄСПЛ у справі Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), відповідно до якої погроза катувань також може прирівнюватися до катувань, оскільки характер катування охоплює як фізичний біль, так і душевні страждання. Зокрема, сам страх перед фізичними тортурами за певних обставин може становити психічні тортури. Однак він підкреслив, що класифікація, яка вказує, чи відповідає конкретна погроза застосувати фізичні катування до психологічних катувань або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження, залежала від усіх обставин конкретної справи, у тому числі, зокрема, сили застосованого тиску та інтенсивності заподіяних душевних страждань.

Про вчинення стосовно психологічного та фізичного насилля, зокрема погроз та побоїв під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суд під час допиту 29.11.2023, а обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - під час допиту 20.12.2024. Крім всього, протоколи негласних слідчих розшукових дій містили відомості про це, про що із достовірністю під час досудового розслідування було відомо стороні обвинувачення.

Разом з цим, оцінюючи небезпідставність заяв обвинувачених про застосування катування під час досудового розслідування, суд бере до уваги зафіксовані у протоколі негласної слідчої розшукової дії - аудіо-відео контроль особи від 05.11.2018 (т.7 а.п.142-148) твердження ОСОБА_8 про застосування до нього фізичної сили, та враховує відомості з висновку експерта №449 від 11.07.2018 (т.3 а.п.51-52), відповідно до якого у ОСОБА_8 при проведенні експертизи через понад 20 днів після затримання виявлено тілесні ушкодження у вигляді ділянок рожевого кольору, які могли бути наслідком саден, що утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом(-ами), що могло бути і від дії кайданок, могли утворитись в строк понад 2-х тижнів, та належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

З урахуванням обставин та підстав затримання обвинувачених суд вважає твердження кожного з них небезпідставними і такими, що потребують ретельної перевірки, однак стороною обвинувачення вказані обставини відповідно до вимог кримінального процесуального закону не були перевірені шляхом проведення належного розслідування.

У цьому контексті суд не лишає поза увагою висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №181/24-27 від 29.05.2024 (т.13 а.п.214-228), що була проведена за клопотанням як сторони обвинувачення, так і сторони захисту. Згідно з висновком експерта було здійснено дослідження комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відеозаписі, за матеріалами відеозаписів проведення слідчого експерименту від 21.06.2018 (т.5 а.п.123-133) та негласних слідчих розшукових дій за участю ОСОБА_5 від 20.06.18, викладених у протоколах від 05.11.2018 (т.7 а.п.50-54, 55-63), а також дослідження із застосуванням поліграфа, за результатами яких, аналізуючи психофізілогічні реакції, експерт дійшов висновку про наявність ознак психологічного впливу на дачу показів зі сторони уповноваженої особи, яка безпосередньо ставила питання під час проведення слідчого експерименту та про ознаки вимушеного спілкування ОСОБА_5 , що не пов`язано із добровільною співпрацею з органами слідства під час фіксації негласної слідчої дії. Зміст вказаного висновку підтверджується відповідними показаннями допитаної у суді експерта ОСОБА_19 .

Аналізуючи та оцінюючи з точки зору допустимості надані стороною обвинувачення, як доказ на доведення вини обвинувачених, матеріали слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 (т.5 а.п.123-133), в ході якого було ОСОБА_5 було відтворено обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинуваченні, суд вказує наступне.

Підставою для проведення слідчого експерименту, який, фактично, є основним доказом у кримінальному провадженні та покладений в основу обвинувачення, стало надання ОСОБА_5 визнавальних показань під час фактичного допиту, проведеного 20.06.2018 з порушенням права на відмову давати показання щодо себе та захист, зафіксованого у матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій, які визнані судом недопустимими доказами.

У справі «Шабельник проти України» (№ 2) (рішення від 01 вересня 2017 року) ЄСПЛ дійшов висновку про порушення п. 1 і п. 3 (c) статті 6 Конвенції стосовно засудження заявника за умисне вбивство, оскільки притягнення заявника до кримінальної відповідальності за цей злочин ґрунтується на зізнавальних показаннях заявника, здобутих із порушенням його права не свідчити проти себе, а також на інших доказах, що були отримані завдяки первинним показанням заявника.

У справі «Головко проти України» (рішення від 23 січня 2020 року), констатуючи порушення прав заявника, ЄСПЛ визнав, що його первинні зізнавальні показання, отримані за відсутності правової допомоги, становили важливий, якщо не ключовий, елемент доказів сторони обвинувачення проти нього. Тому ці докази вини заявника не можуть бути використані внаслідок їх очевидної недопустимості, що обумовлена встановленими ЄСПЛ істотними порушеннями прав заявника під час їх отримання. Отже, у цьому випадку застосовується доктрина «плодів отруйного дерева», оскільки процесуальне порушення, яке полягало у відсутності захисника під час перших допитів, у ході слідчого експерименту, негативно позначилось на справедливості усього провадження («отруїло» подальший розгляд справи).

Беручи до уваги прямий взаємозв`язок допущених процесуальних порушень на процес і характер отримання доказів, застосовуючи як джерело права правові висновки ЄСПЛ, надані за аналогічними стосовно даного кримінального провадження обставинами збирання доказів, суд, застосовуючи доктрину «плодів отруйного дерева», визнає протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 прямо зумовленим та похідним від зафіксованого у матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій допиту ОСОБА_5 , проведеного з порушенням права останнього на мовчання, яке обумовлено незаконним затриманням, даними висновку раніше зазначеної судово-психологічної експертизи щодо здійснення незаконного впливу, а відтак - недопустимим та недостовірним доказом.

При цьому, вирішуючи питання про можливість використання відомостей, отриманих в ході слідчого експерименту, суд зауважує, що стороною обвинувачення під час судового розгляду не доведено, що такі відомості, зокрема щодо кола причетних осіб та характеру їх співучасті, неминуче були б отримані законними методами.

Разом з тим, здійснивши оцінку окремих доказів та їх сукупності доказів, суд звертає увагу на той факт, що саме на відомостях, отриманих з показань ОСОБА_5 та в ході слідчого експерименту за його участю, оспорюваних стороною захисту, ґрунтується обвинувачення стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Жодних слідчих дій, які б вказували на причетність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчинення вказаних в обвинуваченні злочинів, до моменту отримання відповідних показань ОСОБА_5 органом досудового розслідування не проведено, а проведені в подальшому слідчі дії незалежно від первинного джерела доказів, отриманого у незаконний спосіб, беззаперечно цього факту не підтверджують.

Водночас, суд враховує, що пояснення ОСОБА_5 , надані під час слідчого експерименту, які раніше викладені у вироку, не відповідають твердженням, вказаним у висунутому обвинуваченні, на доведення яких суду не надано жодного допустимого і достовірного доказу.

З наведених вище мотивів суд визнає недопустимими доказами також протоколи впізнання за фотознімками від 21.06.2018 (т.6 а.п.4-6, 107-109), відповідно до яких ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_7 , як хлопця на ім`я « ОСОБА_39 », та ОСОБА_8 , як хлопця на ім`я « ОСОБА_16 », які разом з ним вчиняли вказані в обвинуваченні злочини, оскільки вони походять від показань ОСОБА_5 , наданих під час допиту з порушенням прав на мовчання та захист, як першоджерела, визнаного судом недопустимим. При цьому, вказані протоколи є неконкретними та не містять відомостей про те, стосовно якого злочину проведено впізнання, що ставить під сумнів належність даних, викладених в них, саме до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

У постанові від 27.05.2020 року Велика Палата Верховного Суду(справа №1-1/07) звертає увагу на те, що у цій справі особлива увага має приділятися оцінці достатності сукупності доказів, що залишились після виключення з обсягу доказової бази доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також тих доказів, що були отримані завдяки інформації з таких джерел.

Відповідно до ч.5 ст.193 КПК України будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Відтак, зважаючи на положення ч.5 ст.193 КПК України, суд визнає недопустимим доказом та не бере до уваги, не використовуючи і не оцінюючи отримані відомості, які містяться в: протоколі огляду предмета від 14.11.2018 із додатками, згідно з яким було оглянуто та здійснено перегляд інформації на оптичному диску CD-R об`ємом 700 Mb, який містить файли з аудіо-відео-фіксацією судового засідання від 03.07.2018 у справі №11-сс/781/255/18 під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , а також (т.1 а.п.230, 231-233); протоколі огляду предметів від 19.11.2018, згідно з яким було оглянуто та здійснено перегляд інформації на оптичних дисках CD-R об`ємом 700 Mb, які містять файли з аудіо-відео-фіксацією судових засідань під час розгляду слідчим суддею Ленінського районного суду м.Кіровограда клопотань про продовження строку тримання під вартою: ОСОБА_5 від 15.08.2018, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 14.08.2018 (т.1 а.п.234-237, 238-244).

Інші наявні в матеріалах справи процесуальні джерела доказів, а саме показання свідка, речові докази, висновки експертів самі по собі та в сукупності з іншими доказами прямо не вказують на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як на осіб, що вчинили вказані в обвинуваченні злочини.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 повідомила суду лише про свої припущення, що ОСОБА_6 є організатором вказаних злочинів, які грунтуються на інформації, наданій слідчими, та односельцями, які бачили хід проведення слідчого експерименту на території с.Свердликове Новоархангельського району Кіровоградської області. Жодних інших відомостей про обставини події їй невідомо.

Під огляду місця події 05.05.2018 доказів, що прямо чи непрямо вказують на вчинення злочинів саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , зокрема генетичних слідів, слідів рук чи взуття, слідів транспортних засобів, які застосовувались як засоби пересування осіб, що вчинили злочини згідно з обвинуваченням, не виявлено.

Довідками та рапортами про результати радіотехнічного обстеження від 07.05.2018 та від 14.05.2018, рапортами від 06.06.2018 №№1807/19-18, 1806/19-18, протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 13.06.2018, рапортом від 18.06.2018 (т.1 а.п.103-109, 111-112; т.2 а.п.51-52, 53-55, 117-118, 119, 173-186, 187), згідно з якими встановлено маршрут руху транспортних засобів «Mitsubishi Pajero Wagon», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким фактично користувався ОСОБА_5 , та «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить обвинуваченому ОСОБА_6 , у період часу з 20:06 год. 05.05.2018 по 08:51 год. 06.05.2018; а також створено схему руху вказаних sim-карт та автомобілів у період часу з 21:17 год. 05.05.2018 по 08:43 год. 06.06.2018, причетність саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до вчинення вказаних в обвинуваченні злочинів не підтверджується. Так, докази використання саме обвинуваченими вказаних sim-карт у матеріалах кримінального провадження відсутні, скріншоти і відеозаписи з камер придорожніх кафе та АЗС (т.1 а.п.93, 94-95), 96, 97-98, 99, 100-102) містять відомості про час та маршрут пересування вказаних транспортних засобів, та не містять відомостей, що підтверджують факт перебування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у цих транспортних засобах за вказаних обставин, як і перебування обвинувачених та вказаних автомобілів в межах Черкаської та Кіровоградської областей. Раніше зазначені оптичні диски містять лише конкретні чіткі відомості про рух вказаних транспортних засобів 05 та 06 травня в межах Київської області, про що надали показання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що не пов`язано із вчиненими кримінальними правопорушеннями.

При цьому судом враховується те, що згідно з безпосередньо дослідженим судом: оптичним диском з відеозаписом з камер відеоспостереження кафе, розташованого у с.Станіславівка Новоархангельського району Кіровоградської області при автомобільній дорозі «Стрий-Кропивницький-Знам`янка» (т.1 а.п.99, 100-102, 106); оптичним диском з відеозаписом з камер відеоспостереження кафе «Три пескаря», розташованого за адресою: вул.Степана Бандери, 2, м.Умань, Черкаська область (т.1 а.п.93, 94-95, 106 зворот); оптичним диском з відеозаписом з камер відеоспостереження АЗС «Shell», розташованої на 200 км автодороги «Київ-Одеса» (т.1 а.п.96, 97-98, 107), неможливо встановити та ідентифікувати транспортні засоби, які рухаються 06.05.2018 року, за державними реєстраційними номерами, як про це стверджує сторона обвинувачення, а також використання їх обвинуваченими.

Окрім того, сліди виявлені відповідно до висновків експертів №532 від 26.10.2018 (т.3 а.п.241-271), №599 від 05.11.2018 (т.4 а.п.6-32), №533 від 29.10.2018 (т.3 а.п.205-232) на речах, вилучених в ході обшуків транспортних засобів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також житла ОСОБА_5 , містять генетичні ознаки кожного з обвинувачених та не містять генетичних ознак потерпілого ОСОБА_15 .

Походження вилучених під час вказаних обшуків фрагментів мотузки, полімерних хомутів від тих, що були виявлені під час огляду місця події від 06.05.2018 під час досудового розслідування, наявність на них генетичних слідів потерпілого ОСОБА_15 не встановлено, відповідні експертизи не були проведені, та відомості, що вказують на належність вилучених в ході обшуків вказаних речей до кримінального провадження у матеріалах провадження відсутні.

Протоколи негласних слідчих розшукових дій від 15.11.2018, 19.11.2018, (т.7 а.п.30-36, 37-49, 66-78, 79-90) підтверджують факт знайомства та характер спілкування між обвинуваченими, використання ними вказаних в обвинуваченні транспортних засобів, що останні не заперечували під час допитів у судових засіданнях, та жодним чином не вказує на їх причетність до вчинення злочинів.

Відповідно до відомостей, що містяться у протоколах негласних слідчих розшукових дій від 05.11.2018 (т.7 а.п.95-98, 128-131, 140-141) зафіксовано розмови обвинувачених ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з невідомими співрозмовниками приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Кіровоградській області, згідно зі змістом яких обвинувачені заперечують свою причетність до їх вчинення злочинів, стверджуючи про відсутність доказів цього.

Висновки за результатами проведення балістичних експертиз (т.4 а.п.48-74, 90-95, 104-110, 118-125, 133-141, 146-156, 165-171, 176-181, 186-194, 199-204, 210-215, 221-228, 236-243, 252-261; т.5 а.п.9-21, 28-34, 40-45), протоколи обшуків житла ОСОБА_37 , ОСОБА_42 (т.1 а.п.179-183, 192-195) жодним чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, відтак оцінюються судом як неналежні докази, що не мають доказового значення для кримінального провадження.

У разі, коли до кримінальної відповідальності притягнуто кількох осіб, які діяли спільно з умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого чи заподіяння шкоди його здоров`ю, як це слідує з пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», належить з`ясовувати і зазначати у вироку характер їхніх дій, ступінь участі у вчиненні злочину кожної з них. Дії осіб, які безпосередньо брали участь у позбавленні життя потерпілого або заподіянні шкоди його здоров`ю, потрібно кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за умисне вбивство чи умисне заподіяння шкоди здоров`ю, а дії організаторів, підбурювачів і пособників, які не були співвиконавцями злочинів, - за тими ж статтями з посиланням на відповідну частину ст.27 КК України.

Натомість висунуте обвинувачення містить загальні твердження про вчинення обвинуваченими за попередньою змовою групою осіб злочину, без зазначення ступеню участі кожного з обвинувачених під час безпосереднього вчинення злочину та конкретних дій, які виконував кожен з обвинувачених саме під час умисного вбивства та розбою.

У зв`язку з цим суд сприймає зазначені докази критично із урахуванням процесуальних порушень, допущених при отриманні інших доказів, в сукупності з якими вони розглядаються, порядку отримання таких доказів та їх обмеженої доказової сили щодо доведення вини обвинувачених.

Суд констатує, що дослідженими під час судового розгляду доказами беззаперечно підтверджено подію кримінального правопорушення, проте не доведено винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, характер їхніх дій, ступінь участі у вчиненні злочину кожної з них, оскільки досліджені докази ставлять вказані в обвинуваченні твердження під обґрунтований сумнів.

На підставі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року в справі «Кобець проти України» визначено, що доведення «поза розумним сумнівом» має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.

Пункт 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Ухвалюючи цей вирок, суд вказує, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи/осіб доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Така позиція суду в повній мірі кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові цього суду від 12.06.2018 року у справі №712/13361/15;

Аналогічна позиція неодноразово висловлювалась і ЄСПЛ у своїх рішеннях. Зокрема, у справі Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994 року (Series A no. 300-A) ЄСПЛ вказав, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним.

Відтак, стороною обвинувачення винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні вказаних в обвинуваченні злочинів не доведена поза розумним сумнівом, а викладені в обвинувальному акті обставини не ґрунтуються на належних і допустимих доказах та є припущенням сторони обвинувачення.

Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, суд вважає, що висунуте ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення за п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України таким, що не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України суд вважає за необхідне ухвалити за цим обвинуваченням виправдувальний вирок з раніше викладених підстав.

Відповідно до ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Основною із правових підстав ухвалення виправдувального вироку є недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, тобто, не доказано сам факт кримінального правопорушення.

Мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. У мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у провадженні, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі поданих у судовому засіданні.

Винесення виправдувального вироку забезпечить дієву реалізацію одного із завдань кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України: охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жоден невинуватий не був засуджений.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

5.1 Вирішення цивільного позову

Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов (т.9 а.п.218-221) до обвинувачених про стягнення на його користь солідарно 52000 грн. та 700 доларів США майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також по 100000 грн. з кожного з обвинувачених моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

5.2 щодо заходів забезпечення кримінального провадження

Оскільки судом ухвалюється виправдувальний вирок, а обвинувачені належно виконують обов`язки, у тому числі передбачені ч.7 ст.42 КПК України, суд вважає, що наявні підстави скасувати застосовані до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання.

5.3 щодо речових доказів і документів

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

5.4 щодо процесуальних витрат

У зв`язку з ухваленням виправдувального вироку відповідно до положень ст.124 КПК України підстави до стягнення з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, - у зв`язку з недоведеністю вчинення зазначених кримінальних правопорушень обвинуваченим.

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, - у зв`язку з недоведеністю вчинення зазначених кримінальних правопорушень обвинуваченим.

ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених пунктами 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, - у зв`язку з недоведеністю вчинення зазначених кримінальних правопорушень обвинуваченим.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України та виправдати його на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, - у зв`язку з недоведеністю вчинення зазначених кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Скасувати застосовані до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання.

Речові докази:

- оптичні диски - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон «Nokia» (т.2 а.п.33), грошові кошти в сумі 115 грн., 83 грн., 150 Євро та 50 доларів США (т.2 а.п.34-35) - повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

- речі та предмети, вилучені в ході оглядів місця події від 06.05.2018 (т.1 а.п.59-80) та 07.05.2018 (т.1 а.п.89-92), за виключенням тих, що підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_10 , - знищити;

- клубки та фрагменти мотузки, шнурок, ножі, балаклави, рукавички, набір ключів, відмички, щипчики, предмет схожий на кастет, патрони, нунчаки, ліхтарик з шокером, напильники, ломи, биту, липку стрічку, приклад до мисливської зброї, рукоятку пістолета чорного кольору, кобуру до пістолета, пістолет, полімерні хомути, магнітні ключі, балон сльозогінної рідини, що були вилучені в ході обшуків від 20.06.2018 (т.1 а.п.121-127, 136-140, 149-156, 165-169), - знищити.

- речі, предмети, вилучені в ході обшуків від 20.06.2018 (т.1 а.п.121-127, 136-140, 149-156, 165-169), за виключенням тих, що підлягають знищенню, а також речі, вилучені в ході затримання (т.5 а.п.87-91, 219-223; т.6 а.п.47-51, 153-156), - повернути законним володільцям, у яких їх вилучено;

- речі, вилучені в ході обшуків житла від 10.07.2018 (т.1 а.п.179-183, 192-195) - знищити;

- транспортний засіб «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_31 , - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- транспортний засіб «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_24 як законному власникові.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2018 року на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_15 (т.2 а.п.7-10), яке визнано речовими доказами, долю якого вирішив суд, - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 22 червня 2018 року на майно, вилучене під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 , під час обшуку 20.06.2018 року транспортного засобу «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також під обшуку квартири АДРЕСА_15 (т.2 а.п.14-17), яке визнано речовими доказами, долю якого вирішив суд, - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 22.06.2018 року (т.2 а.п.20-22) на транспортний засіб «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_31 , - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 22.06.2018 року на транспортний засіб «Mitsubishi Pajero», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на майно, вилучене під час обшуку вказаного транспортного засобу 20.06.2018 року, під час обшуку 20.06.2018 року квартири АДРЕСА_9 (т.2 а.п.27-29) - скасувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 52000 грн. та 700 доларів США майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також по 100000 грн. з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3