ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2517/25
Провадження № 1-кс/210/851/25
У Х В А Л А

іменем України

29 квітня 2025 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000453 від 27.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.08.1994 Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу, по ст.ст. 17, 140 ч. 3, 140 ч. 3, 42 КК України, до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнився 15.08.1997 року з Криворізької ВК Дніпропетровської області на підставі ЗУ «Про Амністію»;

- 11.02.1999 Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 229-8 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Звільнився 21.02.2000 року з Синельниковської ВК № 94 Дніпропетровської області;

- 04.04.2003 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік;

- 10.02.2004 Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 309 ч. 2, ст. 185, ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково долучити невідбутий строк по вироку від 04.04.2003 року до відбування покарання строком 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 31.10.2007 Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 309, ч. 2 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково долучити невідбутий строк по вироку від 10.02.2004 року до відбування покарання строком 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 15.04.2010 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 395, ст. 309, ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України, до 2 років позбавлення волі. Звільнився 21.01.2012 року з Дніпропетровської ВК №89 у зв`язку із відбуттям покарання;

- 26.11.2013 Центрально-міським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 309, ч. 2, ст. 76 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитом строком 2 роки;

- 11.11.2014 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 185 ч. 2, КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71, 78 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання по вироку Центрально-міського РС м. Кривого Рогу від 26.11.2013 року до відбування покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі;

- 17.03.2015 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 185, ч. 2, ст. 263, ч. 1, ст. 70, ч. 1 КК України, до 3 років позбавлення волі. Звільнився 09.10.2017 року з Дніпропетровської ВК № 89 за постановою Ленінського РС м. Дніпропетровська від 29.09.2017 року за ст. 81 КК України із умовно достроковим покаранням строком на 1 рік 2 місяці 26 днів. Кінець строку умовно дострокового відбування покарання 25.12.2018;

- 09.06.2021 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді 2 роки позбавлення волі;

- 08.12.2021 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 20.06.2022 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 роки 4 місяці позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді 29.04.2024 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000453 від 27.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засуджений, зокрема 20.06.2022 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 роки 4 місяці позбавлення волі, та маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість знову вчинив злочин

Так ОСОБА_5 , 27 квітня 2025 року у невстановлену слідством годину, але у період часу з 15.00 години по 15.40 годину, прибув до квартири АДРЕСА_2 , де перебував потерпілий ОСОБА_7 .

В ході конфлікту що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи їх настання, почав бити ОСОБА_7 та умисно наніс останньому не менш як два удару кулаком правої руки у обличчя, у результаті чого ОСОБА_7 впав на підлогу кімнати.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілого, ОСОБА_5 почав наносити удари своєю ногою взутою у кросівок по тулубу та кінцівкам потерпілого ОСОБА_7 , а також по його голові, завдавши таким чином не менш як десять ударів.

В результаті побиття потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 завдав йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку 1-го ступеня, уламковий перелом лобної кістки (зовнішньої стінки лобної пазухи), забої, садна м`яких тканин голови, кінцівок.

Злочинні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

27.04.2025 о 22 год. 27 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст.208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

28.04.2025 о 16 год. 55 хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , обґрунтована доказами, зібраними в ході досудового розслідування, зокрема: протоколом огляду місця події від 27.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.04.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.04.2025.

На думку сторони обвинувачення, відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити наступні дії:

п.1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду, враховуючи суворість покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (від 5 до 8 років позбавлення волі) ОСОБА_5 зможе покинути територію м. Кривого Рогу з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з метою недопущення затримання правоохоронними органами. ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, схильний до вживання алкогольних напоїв, не проживає за місцем реєстрації, що вказує на високий ступінь ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно не зможе запобігти вказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у пересуванні та не буде під постійним контролем органів правопорядку.

п.3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також потерпілого ОСОБА_7 .

Достовірно знаючи анкетні дані свідків та потерпілої, їх місце проживання, ОСОБА_5 зможе прямо або опосередковано із використанням інших осіб здійснювати моральний або фізичний вплив на свідків та потерпілого з метою зміни останніми показань та недопущення викриття ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

Оскільки свідки та потерпілий мають бути допитані судом підчас судового розгляду, вказаний ризик на стадії досудового розслідування має високий ступінь.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно не зможе запобігти вказаному ризику, оскільки підозрюваний не буде обмежений у пересуванні та фізичному доступі до інших учасників кримінального провадження, не буде під постійним контролем органів правопорядку.

п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється.

ОСОБА_5 , будучи схильним до вживання алкоголю, будучи схильним до застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема проти життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7

ОСОБА_5 має судимість за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу, від 20.06.2022, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, наведені ризики та обставини, що свідчать про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо, заперечували проти щодо задоволення клопотання. Просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

27.04.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.04.2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наданими у кримінальному провадженню доказами.

Слідчий суддя вважає встановленими та доведеними прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч. 1 ст. 121 КК України,

за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що само по собі містить ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від відбуття такого значного покарання у випадку, якщо воно буде призначено; у рамках досудового розслідування даного кримінального провадження ще не виконані всі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на обґрунтування вини підозрюваного, що може свідчити про те, що підозрюваний може впливати на потерпілого, свідків та експерта; раніше неодноразово судимий; офіційно не працює, а отже і не має джерел для існування, що свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; не має міцних соціальних зв`язків; неповнолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/T124651.html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Слідчий суддя вважає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушень, повністю підтверджується обґрунтованою підозрою у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявними у провадженні доказами, зазначеними безпосередньо у клопотанні та дослідженими під час судового засідання.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Тому, вважаю за необхідне встановити розмір застави відповідно до ст. 182 КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000453 від 27.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят діб), тобто до 25.06.2025 року 22 годин 27 хвилин.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560,00 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 25.06.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1