Справа № 202/6432/25
Провадження № 1-кс/202/4863/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102, від 30.01.2025, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий посилається на те, що у Відділі РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000102, від 30.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 263 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 29.01.2025, ОСОБА_4 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання і зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї та бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, діючи умисно, протиправно, в порушення вимог положень чинного законодавства, а саме: постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (додаток №1), а також ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, Постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Закону України «Про дозвільну систему», отримав із невстановленого органом досудового розслідування джерела патрони в кількості 69 штук, калібру 7.62 мм та 30 штук калібру 5.45 мм, які визначив для себе як бойові припаси, і тим самим незаконно придбав їх.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання бойових припасів, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 29.01.2025, утримуючи при собі раніше незаконно придбані бойові припаси, умисно, протиправно, діючи в порушення вимог положень чинного законодавства, а саме: постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (додаток №1), а також ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, Постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, Закону України «Про дозвільну систему», переніс вищевказані бойові припаси до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати вищевказані бойові припаси до моменту, коли його злочинні дії було припинено працівниками поліції.

29.01.2025 у період часу з 19:40 до 21:15 годин, слідчим відділу

СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справа №202/14899/24 провадження №1-кс/202/784/2025, проведено обшук за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено: патрони калібру 7.62 мм в кількості 69 шт., та патрони в кількості 30 шт. калібру 5.45 мм, які є бойовими припасами та придатними до стрільби, з них: - сорок чотири патрона - 7,62-мм проміжними патронами; - тридцять патронів - 5,45-мм проміжними патронами, які ОСОБА_4 придбав та зберігав за місцем свого мешкання, з невстановленого досудовим розслідуванням часу до 29.01.2025, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , причетність до кримінального правопорушення якого ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час досудового розслядування доказами.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, також те, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи, що наразі у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на всій території України діє воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може покинути територію Дніпропетровської області та виїхати через зону проведення бойових дій на тимчасово окуповану територію, що ускладнить можливість виклику та розшук підозрюваного; органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_4 у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місця проживання свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, коло свідків та очевидців в даному кримінальному провадженні встановлюється, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди тощо.

Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом; Можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків неналежної процесуальної поведінки, є необхідність у застосуванні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосування такого запобіжного заходу є вимушеною необхідністю, яка зумовлена забезпеченням виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні та інших осіб.

Водночас, застосувати інші, більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука, застава) ніж домашній арешт, не можливо з наступних причин: особисте зобов`язання - не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , і попередити ненастання вищевказаних ризиків, так як дії останнього потребують постійного контролю; особиста порука на адресу Дніпропетровської обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 окрім того такий запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку; застава прокурору не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого ОСОБА_4 , його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Водночас слід зазначити, що досудове розслідування вищевказаного кримінального правопорушення ще триває, встановлюються всі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку обвинуваченого. Дані обставини вказують на необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту свідків; протоколом обшуку; висновком експерта № СЕ-19/104-25/5645-БЛ та іншими матеріалами, які в сукупності підтверджують причетність підозрюваного ОСОБА_4 до злочину.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також тяжкістю покарання, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання до 7 років позбавлення волі.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існує обґрунтоване припущення, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі та маючи доступ до відомостей щодо доказів, наявних у матеріалах досудового розслідування, може вчинити протиправний вплив на свідків у межах даного кримінального провадження.

Разом з тим, ризики, передбачені п.п. 4 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не доведений та наразі нічим не підтверджений.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я.

Враховуючи викладене, з метою належного забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та запобігання ризикам, визначеним частиною першою статті 177 КПК України, вважається доцільним застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Такий запобіжний захід дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, не допустити його ухилення від органів досудового розслідування та суду, а також мінімізувати можливість впливу на свідків. Водночас, ураховуючи особу підозрюваного, відсутність даних про наявність попередніх судимостей, наявність постійного місця проживання, а також соціальні зв`язки, вказаний запобіжний захід є співмірним меті, для якої його застосовується, та не є надмірно обтяжливим. Також слідчий суддя вважає за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування по 22.08.2025 року, включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

-прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

-не залишати у нічний час доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання або роботи.

Ухвала слідчого судді діє строком два місяці по 22.08.2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП в Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1