ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1289/25 Справа № 175/7498/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000659 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про арешт майна.

Накладено арешт на вилучений в ході огляду місця події 05.06.2025 року в період часу з 21 год 00 хв. до 21 год 06 хв. транспортний засіб «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , сірого кольору, 2001 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 .

Заборонено відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є знаряддям злочину та може містити на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим буде використаний для встановлення істотних обставин вчинення кримінального правопорушення .

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати слідчого повернути транспортний засіб власнику. Вважає ухвалу необґрунтованою, постановленою при відсутності належного обґрунтування слідчим необхідності та виправданості арешту транспортного засобу. Зазначає, що слідчим вже встановлено наявність слідів біологічного походження та відбитків пальців у вилученому транспортному засобі, однак не обґрунтовано причину нездійснення їх дослідження на місці події, не роз`яснено який саме ряд питань, що мають значення для судового розслідування необхідно встановити та яким способом, не зазначено конкретні дії, по відношенню до автомобіля є необхідність здійснити, як обґрунтовану підставу для неповернення його власнику. Звертає увагу, що слідчим не наведено обґрунтування підстав чи розумних підозр вважати, що транспортний засіб може бути приховано, пошкоджено, відчужено власником. Наголошує, що санкція інкримінованої статті не передбачає можливості забезпечення цивільного позову, стягнення з особи неправомірної вигоди чи можливої конфіскації майна. Також вважає, що слідчим суддею не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як убачається із матеріалів справи, слідчими СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 05.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.06.2025 року до чергової частини Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшов рапорт від працівників патрульної поліції про те, що згідно з постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.05.2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлено права керування транспортним засобом строком на 5 років, проте 05.06.2025 року, приблизно, о 18 год 20 хв., знаходячись біля буд. 56 по вул. Академічна в м. Краматорську, був зупинений транспортний засіб марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який будучи обізнаним про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, оскільки особисто був присутній в приміщенні суду при оголошенні постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.05.2024 року, тим самим вчинив умисне невиконання судового рішення.

05.06.2025 року в період часу з 21 год 00 хв. до 21 год 06 хв. проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої біля адреси: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 56, під час якого оглянуто та вилучено транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2001 року випуску.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб марки «SKODA OCTAVIA» сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2001 року випуску належить ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 06.06.2025 року транспортний засіб марки «SKODA OCTAVIA» сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2001 року випуску визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000659 від 05.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може мати безпосереднє відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про достатність правових підстав для накладення на нього арешту.

Доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні не обґрунтовано причину не здійснення дослідження слідів біологічного походження та відбитків пальців у вилученому транспортному засобі на місці події, не роз`яснено який саме ряд питань, що мають значення для судового розслідування необхідно встановити та яким способом, на увагу не заслуговують, оскільки клопотання подане на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів.

Клопотання слідчого подане з дотриманням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України та містить обґрунтування необхідності арешту майна.

Приймаючи рішення про накладення арешту на належний ОСОБА_7 транспортний засіб, слідчий суддя дотримався вимог ст. 173 КПК України, врахував підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи.

Апеляційний суд звертає увагу, що арешт слідчим суддею накладено тимчасово, з метою проведення необхідних слідчих дій, після чого ОСОБА_7 у встановленому законом порядку зможе звернутись для його скасування.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги представника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000659 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: