Справа № 953/8079/24
н/п 1-кп/953/500/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянув у судовому засіданні клопотання обвинуваченого про зменшення суми застави та зміни запобіжного заходу та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні, яке внесене 13.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001100, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений 30.08.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 13.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100, у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

27.06.2025 до суду надійшов обвинувальний акт в порядку ст. 338 КПК України, яким було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення і відповідно дії ОСОБА_5 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 3 ст. 286 КК України.

Обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 04.08.2025.

22.07.2025 до суду надійшло клопотання обвинуваченого, в якому останній просить зменшити суму застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки потерпілий та свідки допитанні, автомобіль повернутий власнику. Крім того, просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або арешт із застосуваннім електронних пристроїв контролю, оскільки останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей; останній ніколи не стояв на обліку нарко- чи алкодиспансерах; в 2023 році захищав Україну в лавах Збройних Сил України; при затриманні сприяв слідству; переховуватися від слідства та суду не збирається; ризики відсутні.

У судове засідання 25.07.2025 з`явились прокурор, захисник, обвинувачений та потерпілий.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому строк запобіжного заходу, подавши відповідне письмове клопотання.

Обвинувачений та захисник зазначили, що клопотання отримали завчасно, перешкод для його розгляду немає.

Прокурор у судовому засіданні оголосив клопотання, просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що злочин, в якому обвинувачується особа є особливо тяжким, що підвищує ризик переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків. Також щодо обвинуваченого розглядаєтсья ще одне кримінальне провадження в іншому суді, що додатково підвищує ризик утечі та переховування від суду. Наявність вказаних обставин та відсутність доказів офіційного працевлашування підвищує ризик вчинення нового правопорушення.

Обвинувачений та захисник у засідання зазначив, що проти задоволення клопотання прокурора заперечує, підтримав подане ним клопотання

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченому та відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого про зменшення суми застави та зміну запобіжного заходу з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.07.2023 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор", строк якого продовжувався, зокрема, ухвалою суду від 06.06.2025 на 60 днів, тобто до 04.08.2025, з можливістю внесення застави у розмірі 211 960 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" §58). Суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії").

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Санкція ч. 3 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на етапі притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому суд, вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 . Заперечення захисника та обвинуваченого щодо вказаної обставини суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що такі не підтверджуються жодними доказами, натомість усвідомлення обставини очікування можливого покарання виправдовує таку підставу, як можливе переховування від суду. А тому відповідні доводи захисника і обвинуваченого суд відхиляє.

Крім того, відносно ОСОБА_5 розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0000346 від 09.04.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України Шевченківським районним судом м. Полтави, що також підвищує ризики можливого переховування обвинуваченого від правоохоронних органів та суду. Заперечення захисника і обвинуваченого щодо неможливості врахування вказаної обставини суд визнає необґрунтованими, оскільки сама наявність двох кримінальних проваджень щодо однієї особи може збільшити мотив особи для переховування. При цьому суд враховує заперечення щодо того, що вина особи може бути встановлена тільки після набрання вироком законної сили. Однак, суд враховує наведені обставини не на підтвердження наявності вини особи, а в контесті стандарту доведення "обгрунтованої ймовірності" щодо триваючих двох кримінальних проваджень стосовного обвинуваченого, які перебувають на судовому розгляді. Наявність двох кримінальних проваджень щодо однієї особи може потенційно збільшити мотив особи для переховування з метою уникнення покарання.

Також достатньо обґрунтованими є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не має офіційних джерел отримання прибутку, обвинувачується у вчиненні особливого тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту. На підтвердження факту працевлаштування ні обвинувачений, ні його захисник доказів не надали або ж наявності можливості до такого.

Суд вважає, що прокурор довів недостатність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Доводи обвинуваченого щодо відсутності ризиків суд відхиляє, оскільки суд встановив, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Отже, оцінюючи у сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, який є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

При цьому тримання під вартою застосовується із альтернативною внесення застави, що також дає право обвинуваченому скористатись відповідною можливістю, що забезпечить баланс приватного і публічного інтересу.

Під час розгляду клопотання суд вивчав можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків та доводи наведені обвинуваченим та його захисником. Однак під час оцінки можливості застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте у даному конкретному випадку суд дійшов переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним покладених судом обов`язків у справі.

Посилання сторони захисту на те, що потерпілий і свідки допитані не спростовує наведених вище ризиків і не можуть бути самостійною підставою для зміни продовженого запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б вказували, що цей захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

Суд також вважає безпідставним клопотання про зменшення розміру застави з таких підстав.

Суд ухвалою від 25.04.2025 задовольнив клопотання обвинуваченого про зменшення розміру застави і зменшив розмір застави до 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 гривень. Тобто суд вже задовольняв клопотання обвинуваченого щодо зменшення розміру застави, однак жодних дій щодо її реалізації особа, його рідні чи близькі не вчиняли (внесення застави). Інших доказів після такого зменшення на обгрунтування клопотання до суду не подано.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , майновий, сімейний стан та особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тривалість перебування обвинуваченого під вартою, суд, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України вважає за необхідне залишити ОСОБА_5 без змін визначений судом розмір застави в розмірі 211 960 грн, та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, а тому клопотання обвинуваченого про зменшення суми застави не підлягає задоволенню.

При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, даних про неможливість ОСОБА_5 перебувати під вартою в умовах СІЗО, матеріали, надані суду, не містять та стороною захисту не надані.

З урахуванням викладеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню. З наведених підстав відхиляються заперечення захисника і обвинуваченого.

Керуючись ст. 7, 177, 178, 182, 194, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зменшення суми застави та зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова, у кримінальному провадженні № 0001100 від 13.07.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, тобто до 22 вересня 2025 року (включно).

Визначити суму застави у розмірі 211 960 грн (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень), які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; Р/р: UА 0006674 (справа № 953/8079/24 н/п 1-кп/953/500/25) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Встановити строк дії ухвали до 22 вересня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали проголошено 25.07.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_7