ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1161/25 Справа № 202/3106/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув в закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000408 від 10 лютого 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Очеретине Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, працюючого слюсарем, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14 липня 2025 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також ризику незаконного впливу на свідків.

Під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також врахував, що на даній стадії кримінального провадження відсутня можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки застава не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 визнає фактичні обставини справи, щиро кається, усвідомлює наслідки вчиненого та в повному обсязі відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду.

Вказує, що клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених в ухвалі суду.

Крім цього захисник зауважує, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, зокрема, має на утримання неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, характеризується виключно позитивно, обставини справи визнає, щиро кається, а тому, якщо суд дійде висновку про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, захисник просить визначити заставу з урахуванням матеріального стану підозрюваного, у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи слідує, що 10 лютого 2025 року до ЄРДР за № 0000408 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

15 травня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме, в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця ДТП від 10 лютого 2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11 лютого 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11 лютого 2025 року; протоколом зняття показів з технічних приладів від 12 лютого 2025 року; протоколом огляду від 11 лютого 2025 року; висновком експерта № 515м від 11 березня 2025 року; протоколом перегляду відеозапису від 16 березня 2025 року; протоколами проведення слідчих експериментів; висновком експерта № СЕ-19/113-25/1965-ІТ від 25 березня 2025 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 10 квітня 2025 року; висновком експерта № 5890 від 12 травня 2025 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме особа підозрюваного ОСОБА_6 який який має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, на даний час підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, вчиненого в стані наркотичного сп`яніння, що спричинив смерть потерпілого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи факт можливої суворості покарання за вироком суду, підозрюваний може переховування від органів досудового розслідування та/або суду або незаконно впливати на свідків.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Отже, обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є таким, що в повній мірі відповідає наведеним вище нормам закону, правовим позиціям Європейського Суду з прав людини та обставинам цього кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування зможе запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, під час розгляду клопотання, також були враховані положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, врахувавши особу підозрюваного, зокрема, вчинення кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, слідчий суддя, в межах своїх дискреційних повноважень, дійшов обґрунтованого висновку про не визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави, що в повній мірі узгоджується із вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки з урахуванням обставин кримінального провадження та його стадії, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в повній мірі не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 його процесуальних обов`язків.

Що стосується посилання захисника та не, що підозрюваний ОСОБА_6 визнає фактичні обставини справи, щиро кається, усвідомлює наслідки вчиненого та в повному обсязі відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, то цим обставинам буде надана відповідно оцінка під час розгляду кримінального провадження судом і на даному етапі кримінального провадження ці обставини не є таким суттєвим важелем, який зменшує визначені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000408 від 10 лютого 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4