Справа № 185/7084/25
Провадження № 1-кп/185/1245/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлограді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001028 від 15 червня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася вм. Павлограді Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має повну середню освіту, заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 14 червня 2025 року о 13.56 годині прийшла до приміщення магазину ТОВ «Вигідна покупка» ТМ «Аврора», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Ватоліної буд. 9.

Перебуваючи у приміщені магазину ТОВ «Вигідна покупка» ТМ «Аврора», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Ватоліної буд. 9, ОСОБА_3 , побачила в торгівельній корзині, що знаходилася біля торгівельної полиці, одну парасольку - тростину чоловічу подвоєні спиці коричневого кольору, яку визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, будучи зацікавленою у незаконному збагачені за рахунок майна, що їй не належить, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій та розуміючі, що такі є засобом для досягнення злочинної мети, ОСОБА_3 знаходячись у приміщені ТОВ «Вигідна покупка» ТМ «Аврора», який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Ватоліної буд. 9, підійшла до стелажів з товаром, та діючі в умовах воєнного стану, усвідомлюючи сприйняття своїх протиправних дій о 13.58 годині 14 червня 2025 року, відкрито взяла з торгівельної корзини, що знаходилася біля торгівельної полиці одну парасольку - тростину чоловічу подвоєні спиці коричневого кольору, вартістю 149,17 грн.

Продовжуючи свою злочину діяльність, розуміючі, що адміністратор торгівельної зали, усвідомлює незаконне заволодіння нею зазначеним товаром, незважаючи на прохання адміністратора ТОВ «Вигідна покупка» ТМ «Аврора» повернути товар або сплатити за нього, байдуже ставлячись до прохання адміністратора, усвідомлює протиправний характер скоєних нею дій, утримуючи при собі одну парасольку - тростину чоловічу подвоєні спиці коричневого кольору, ОСОБА_3 , вийшла з приміщення магазину.

Обернувши викрадене майно на свою користь ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втекла, завдавши тим самим ТОВ «Вигідна покупка» ТМ «Аврора», матеріальну шкоду на загальну суму 149, 17 грн, маючи на меті подальше розпорядження викраденим майном за своїм розсудом.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано зач. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

26 червня 2025 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом.

Згідно даної угоди підозрювана ОСОБА_3 згодна з кваліфікацією дій, саме за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану і визнає обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у видіпозбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок, призначивши обвинуваченій узгоджене сторонами покарання. Обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала повністю, в скоєному розкаялася, зазначивши, що згодна з узгодженим покаранням. Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, подав заяву в якій зазначив, що він надає згоду прокурору у вказаному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 .Матеріальний збиток відшкодовано, та просив розгляд даного кримінального провадження провести без його участі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, відповідно до вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченої не встановлено.

За місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 від 26 червня 2025 року і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 400 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2025 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь держави 400 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: парасольку - тростину чоловічу подвоєні спиці коричневого кольору, передану на зберігання представнику потерпілого залишити у їх користуванні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1