Провадження № 1-кс/344/5498/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000476 від 18.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0000476 від 18.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2012, відповідно до протоколу зборів учасників № 1 від 12.12.2012 року ОСОБА_7 заснував Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Сервіс» () (далі ТОВ «Вест Сервіс»), з основним видом діяльності згідно КВЕД «45.11 торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами».

29 липня 2015 року Департаментом Державтоінспекції МВС України №7252 ТОВ «Вест Сервіс» надано дозвіл № 4-8-3522 на початок діяльності, пов`язаної з торгівлею транспортними засобами та їх складовими частинами за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівенська, 76А, офіс 302.

Надалі в травні 2022 року директор ТОВ «Вест Сервіс» ОСОБА_8 , діючи відповідно до спільно розробленого з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 злочинного плану, відповідно до вимог Постанови КМУ № 1200 від 11.09.2009, отримав від ТОВ «Д.І.О. Трейдер Інтернаціонал» персональні логін та пароль до КП АРМ «Торгівля КТЗ» та від Головного сервісного центру МВС отримав персональні логін та пароль до ЄДР ТЗ МВС України, тим самим одержавши можливість їх подальшого використання та оформлення електронних документів в інформаційних (автоматизованих) системах КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України.

У травні 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з метою незаконного збільшення прибутків від діяльності ТОВ «Вест Сервіс» вирішили організувати на території Львівської та Івано-Франківської областей схему несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України особами, які не наділені у встановленому законодавством України порядку правом доступу до них, та налагодження схеми внесення цими особами до електронного реєстру інформації про надходження, передачу, реалізацію автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів вітчизняного та іноземного виробництва, та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, перевірку транспортних засобів по базі даних та видачу довідок щодо наявності обтяжень (арештів), оформлення угод купівлі-продажу транспортних засобів.

З цією метою у травні 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 створили та очолили організовану групу, до якої ОСОБА_7 завербував свою співмешканку ОСОБА_10 , а в свою чергу ОСОБА_9 до організованої групи завербував ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , які бажали отримувати особисту матеріальну вигоду від несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України, довели до них детальний план спільної злочинної діяльності, розподілили між ними ролі, направлені на успішне виконання злочинного плану й досягнення злочинної мети отримання прибутку, визначили загальні правила поведінки та обумовили правила конспірації місць вчинення несанкціонованого доступу та інші організаційні питання.

В подальшому діючи відповідно до відведених ролей, ОСОБА_7 , доручив та передав ОСОБА_10 дублікат носія «Алмаз-1К» із ключем та сертифікатом до нього який був виданий на ім`я директора ТОВ «Вест Сервіс» ОСОБА_8 , для здійснення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України, у свою чергу ОСОБА_9 , діючи відповідно до плану доручив та передав дублікати носіїв «Алмаз-1К» із ключем та сертифікатом до нього який був виданий на ім`я директора ТОВ «Вест Сервіс» ОСОБА_8 виконавцям - ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які останні використовували для протиправного входу до системи.

Упродовж травня 2023 року березня 2024 року учасники організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , відповідно до відведених їм ролей, здійснювали несанкціоновані втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи ЄДР ТЗ МВС України, з використанням КП АРМ «Торгівля КТЗ» формували інформаційні картки транспортних засобів на предмет наявності відомостей про їх розшук; акти технічного стану транспортних засобів; підписували договори купівлі-продажу транспортних засобів та акти огляду реалізованих транспортних засобів; надсилати їх в електронному вигляді до інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України для подальшої перереєстрації особами права власності у відповідних підрозділах ГСЦ МВС України, що призвело до витоку інформації.

Як зазначено у клопотанні, проведеним розслідуванням здобуто належні й допустимі докази про вчинення в період з травня 2023 по березень 2024 учасниками організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 за погодженням із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , 4994 несанкціонованих втручань у роботу інформаційних (автоматизованих) систем КП АРМ «Торгівля КТЗ» та ЄДР ТЗ МВС України ти самим укладання близько 4 500 договорів купівлі-продажу транспортних засобів з метою отримання прибутків, який склав близько 5 000 000 млн. грн.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець. м. Дніпро Дніпропетровської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий, органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , на думку органу досудового розслідування, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами огляду речей та предметів та сукупністю інших матеріалів кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років та він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, може виїхати за межі території України;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

- незаконно впливати свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі повні анкетні дані свідків та підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може приховувати докази злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування та судового розгляду.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на думку слідчого та прокурора, не зможе запобігти заявленим ризикам та дієвості кримінального провадження.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 06 серпня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець. м. Дніпро Дніпропетровської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами огляду речей та предметів та сукупністю інших матеріалів кримінального провадження.

При вирішенні питання обгрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри слідчий суддя також враховує зміст протоколів проведених за місцем проживання данного підозрюваного санкціонованих обшуків, в ході яких було вилучено ряд документів, що стосуються діяльності ТОВ «Вест Сервіс», а також носій «Алмаз-1К» із ключем та сертифікатом до нього, що міг використовуватися для входу в систему.

Крім того, як повідомив слідчий в судовому засіданні, аналіз інформації з телефону підозрюваного, який вилучено в ході обшуку, свідчить про те, що підозрюваний разом з іншими учасниками організованої групи спілкувався з приводу діяльності, щодо якої йому оголошено підозру, звітував щодо такої діяльності.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування певною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_5 до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України.

Також в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років та він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про те, що він, не маючи тісних соціальних зв`язків, може виїхати за межі території України з метою уникнення відповідальності;

- можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може вчиняти такі дії;

- можливість незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі повні анкетні дані свідків та підозрюваних, після чого він, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчий судя також враховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.5 ст. 361 КК України, який згідно ст. 12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та особу підозрюваного, не зможе запобігти встановленим слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання ризикам.

Так, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

Зокрема, слідчий судя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 є працівником органу державної влади, не пов`язаний міцними соціальними зв`язками (не одружений, дітей не має), свою причетність до інкримінованих йому дій заперечує (що є його безумовним правом).

На думку слідчого судді, вищевказані обставини унеможливлюють застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту в нічний час, як про це клопотали сторона захисту, оскільки такий вид запобіжного заходу не унеможливить прояву встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, його майновий стан, наявність на утриманні матері пенсійного віку (зі слів підозрюваного), а тому вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, при визначенні розміру якого враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , вважаю за необхідне визначити заставу в межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240,00 гривень, з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 03 жовтня 2025 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Розмір застави визначити в межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 тисячі 240 гривень 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_13 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.08.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_14