Провадження № 1-кс/643/4064/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000758 від 09.07.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.110, ч.1 ст.161 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івашки, Золочівського району, Харківської області, одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000758 від 09.07.2025, в якому 22.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.110, ч.1 ст.161 КК України, тобто у виготовленні та поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014, вчинене повторно; у вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності; а також у розміщенні матеріалів із закликами до зміни меж території та державного кордону України та порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: повідомленням 2 відділ ГВ КІБ УСБУ в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення; рапортами про вчинення кримінальних правопорушень; відповідями щодо виконання доручення слідчого від 31.03.2025; протоколом огляду від 28.03.2025; висновком експерта ІСТЕ СБУ № 46 від 02.05.2025 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи; відповідями щодо виконання доручення слідчого від 03.07.2025; протоколом обшуку від 22.07.2025; протоколом затримання підозрюваного від 22.07.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органу досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_6 , розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи передбачені санкціями статей покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а також усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від органу досудового розслідування, а в подальшому під час судового розгляду й від суду, на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України. Крім того, ОСОБА_6 визнаний ВЛК не придатним до військової служби з виключенням із військового обліку, що дає йому право безперешкодно перетинати державний кордон України, й тим самим залишити Україну та ухилитися від відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення. Також останній має намір виїхати до своєї доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наразі проживає на території Республіки Польща, що також не буде сприяти швидкому та неупередженому досудовому розслідуванню;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки наразі досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення цілої низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою отримання доказів, які підозрюваний, будучи без запобіжного заходу, або при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, може знищити, сховати або спотворити;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки характер поширюваної ОСОБА_6 інформації, дає підстави вважати про його позитивну налаштованість до держави-агресора та про необхідність у наданні їй підтримки у боротьбі з Україною. Тому, враховуючи його погляди, існує ризик продовження ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 161 КК України чи вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.

Так, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, серед яких, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.436-2 КК України, в аспекті кримінально-правової кваліфікації та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Вагомість зібраних доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, не перешкоджають обранню стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені у п.п.1, 2, 5 ст.177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання та просив його задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що підозра обґрунтована, вину у скоєному визнав. У задоволенні клопотання просив відмовити, обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, такий як домашній арешт. У зв`язку із незадовільним станом здоров`я і без належного лікування він не виживе.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що підозра не в повній мірі обґрунтована. Ризики, зазначені у клопотанні необґрунтовані, документально не доведені. Його підзахисний стійкі соціальні зв`язки, хронічне захворювання, яке потребує лікування у стаціонарі. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити помірну суму застави, мінімальну за вказаний злочин. Зазначив, що його підзахисний вину визнає, щиро кається, ніяким чином не підтримує агресію росії проти України. ОСОБА_6 може виконувати усі обов`язки, покладені на нього судом.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

22.07.2025 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 615 КПК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.ч.6, 7 ст.176 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; особу підозрюваного.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Також, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано, так надані стороною захисту консультативні висновки на ім`я ОСОБА_6 датовані 20.10.2014, 29.11.2017, 03.08.2020, 22.09.2022.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому суд доходить переконання, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних прав та обов`язків, не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

У відповідності до положень абзацу 3 ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст.176-178,182-184,186,193-194,196,197,376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 10.42 години 22.07.2025.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 10.42 години 19.09.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримала: «_____» ______2025 року ________________________________________