Справа №601/1251/25
Провадження № 1-кп/601/176/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кременець кримінальне провадження №0000066 від 02.04.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устечко Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою світою, не працюючого, інваліда II групи, не депутата, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4 ,

-обвинуваченого ОСОБА_3 ,

-потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність та не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння фізичних та психологічних страждань своїй колишній дружині ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, систематично у період часу з 23.07.2024 по 24.03.2025 вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, ОСОБА_3 , 05.04.2024 о 19 год. 00 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до постанови Кременецького районного суду від 24.04.2024 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вище вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. (сто сімдесят гривень).

Також, ОСОБА_3 , 23.07.2024 о 15 год. 40 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, ОСОБА_3 , 26.07.2024 о 15 год. 40 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до постанови Кременецького районного суду від 05.08.2024 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вище вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок гривень).

Також, 23.07.2024 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що життя та здоров`я кожної людини охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально-караним діянням, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, обхопив кистями двох рук за шию співмешканку ОСОБА_5 та стиснув, чим завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до вироку Кременецького районного суду від 06.08.2024 ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 126 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Також, продовжуючи злочинну діяльність спрямовану на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 20.03.2025 близько 21 год. 20 хв., в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканість та не може бути піддана катуванню жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем спільного проживання АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що а саме обзивав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

В подальшому, продовжуючи злочинну діяльність спрямовану на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 24.03.2025 близько 14 год. 00 хв., в порушення вимог ст. 28 Конституції України, ст. 289 Цивільного кодексу України, перебуваючи за місцем спільного проживання АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме обзивав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

У результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин і заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_5 , наданих їй Конституцією України.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

23.04.2025 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України була укладена угода про примирення.

При вирішенні питання про укладення даної угоди враховано наступні обставини:

Кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, складеному у межах кримінального провадження №0000066 від 02 квітня 2025 року.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України у виді апробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1- 3 ч. 2, п.4 ч. З ст. 59-1 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 згідні.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла відповідно до статті 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до статті 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для нього є: обмеження права на оскарження вироку згідно положеннями статей 394 та 424 КК України; відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в пункті 1 частини 3 статті 394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в пункті 1 частини 3 статті 424 КПК України їй зрозумілі. Також передбачені у пункті 1 частини 5 статті 474 КК України права їй є зрозумілими.

Потерпіла ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до статті 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для неї є: обмеження права на оскарження вироку згідно положеннями статей 394 та 424 КК України; позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимоги про відшкодування шкоди.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в пункті 2 частини 3 статті 394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в пункті 2 частини 3 статті 424 КПК України йому зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо ОСОБА_5 , що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтримали угоду про примирення, просили її затвердити.

Прокурор заявив, що дана угода підлягає до затвердження.

Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодилась.

Перевіривши угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілої, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, та вид покарання.

Також судом встановлено, що потерпіла повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілої суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України класифікується як нетяжкий злочин.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч.1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Узгоджене сторонами у судовому засіданні покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Отже, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, остання відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, зокрема направити його для проходження пробаційної програми строком 3 місяці.

Керуючись ст.ст. 318, 373, 374, 474-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 23.04.2025 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1- 3 ч. 2, п.4 ч. З ст. 59-1 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства»

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, у вигляді направлення його для проходження пробаційної програми строком 3 місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ч.2 ст.389-1 КК України.

Головуючий: