Справа № 691/536/25
Провадження № 1-кс/691/9/25
УХВАЛА

01 травня 2025 рокум. Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання/скарги ОСОБА_2 , поданої представником заявника, адвокатом ОСОБА_3 в порядку ст.206 КПК України на дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , з участю інших осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Черкаської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 звернувся до Городищенського районного суду Черкаської області з клопотанням/скаргою в порядку ст.206 КПК України на дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , з участю інших осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Черкаської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону.

В обґрунтування клопотання/скарги, представник заявника ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_3 вказує, що в межах територіальної юрисдикції Городищенського районного суду Черкаської області знаходиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлений свободи за відсутності судового рішення, яке б набрало законної сили й прямо б передбачало позбавлення його свободи з будь-якої іншої правової підстави.

29.04.2025 о 10.00 год. працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 був затриманий та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_6 для складання адміністративного протоколу, згідно бази даних ТЦК та СП та поліції вказаний протокол був не складений та останнього протиправно позбавили волі і з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_7 так і не випустили до цього часу, тобто понад 2 доби, звертає увагу, що в останнього не було при собі медичних документів, а також документів для планового відвідування ТЦК та СП. ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 протиправно затримано та він тримається військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_8 в окремій кімнаті, окремого приміщення де проживає рота охорони ІНФОРМАЦІЯ_9 . Захисник останнього, адвокат ОСОБА_3 по даному факту в телефонному режимі за номером 102 проінформував представників Національної поліції України та викликав представників поліції до ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за викликом представники Національної поліції України, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 , проявили повну бездіяльність та демонстративно ігнорували виконання ними вимог ст.2 ЗУ «Про Національну поліцію», що полягало у повній бездіяльності з охорони прав і свобод ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протидії заходам, що вчинялися представниками ІНФОРМАЦІЯ_10 , які мали ознаки злочину відносно ОСОБА_2 з надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Саме з 10.00 год. 29.04.2025 року представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 , вчинялися дії які можливо мають ознаки злочину відповідальність за які передбачена ст. 146 Кримінального кодексу України, незаконне позбавлення волі або викрадення людини, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 . Зазначив, що вказані дії вчинялися групою осіб та можливо за попередньою змовою, способом небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_2 , який був поміщений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_7 до спеціальної кімнати.

Документування затримання не проводилося, Центр правової допомоги не інформувався представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також вказаний факт зафіксований на встановлені стаціонарні камери відеоспостереження, що встановленні в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 . З системного правового аналізу статей КПК України можна дійти висновку, що загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини поширюються на будь-які випадки, незалежно від процедури, під час якої виникають відповідні обставини за якими особа позбавлена свободи, при цьому орган державної влади чи службова особа, які утримують особу під вартою, повинна довести існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду або наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.

Свавільне затримання або арешт визнані грубим порушенням прав людини, зокрема в Загальній Декларації прав людини, прийнятій 10.12.1948 року Генеральною Асамблеєю ООН наголошено, що «Ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання» (ст.9).

Оскільки, ОСОБА_2 з 10.00 год. 29.04.2025 року по теперішній час незаконно затриманий та позбавлений волі особами ІНФОРМАЦІЯ_6 , просив суд невідкладно розглянути дану скаргу, визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 особою, що позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, тобто особою, що протиправно (незаконно) позбавлена волі. Зобов`язати службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 негайно доставити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та постановити ухвалу, якою зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 негайно звільнити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 з покладенням контролю за виконанням на керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Вивчивши клопотання/скаргу з додатками, яка подана в порядку ст.206 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження за цим клопотанням/скаргою, керуючись наступним.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження (провадження в кримінальній справі), його зміст становлять діяльність органів держави, а саме: органів дізнання, досудового слідства, прокурора і суду, на які і покладаються виконання його завдань. Попри те, що ця діяльність охоплює також діяльність ще й інших учасників провадження - його суб`єктів, визначені кримінальним процесуальним законом завдання провадження в кримінальних справах покладаються саме на перелічені органи, оскільки держава відповідає перед людиною за свою діяльність, тобто діяльність своїх органів, а утвердження й забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, як визначено ст. 3 Конституції України.

Кримінальне провадження - процесуальна діяльність органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді і суду у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення. Кримінальне провадження здійснюється стадійно. У ньому необхідно виділити такі стадії: внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; досудове розслідування; підготовче судове засідання; судовий розгляд і ухвалення судового рішення за його результатами; апеляційне провадження; касаційне провадження; перегляд судових рішень Верховним Судом України; перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами; виконання судових рішень. Одні з цих стадій є обов`язковими для кримінального провадження, інші мають факультативний характер і реалізуються залежно від наявності підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Європейський Суд з прав людини зазначив, «що основне призначення процесуальних норм - захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою» («Коем проти Бельгії» (2000 р.). У разі встановлення і підтвердження відповідним процесуальним актом (постановою про закриття кримінального провадження, виправдувальним вироком), що особа була необґрунтовано піддана кримінальному переслідуванню, затримана чи взята під варту, піддана іншим заходам процесуального примусу, вона підлягає захисту за допомогою реабілітації, а порушені її особисті чи майнові права мають бути відновлені, як визначає ст.130 КПК України.

Слідчий суддя - учасник досудового провадження, здійснює у встановленому законом порядку судовий контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів суб`єктів провадження органами досудового розслідування і прокурором при застосуванні ними заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі затримання особи та вжиття запобіжних заходів на досудовому розслідуванні. Слідчий суддя дає дозволи (шляхом винесення ухвали) для проведення слідчих (розшукових) дій, які обмежують конституційні права громадян на недоторканність житла чи іншого володіння особи (обшук, їх огляд), недоторканність особи (відібрання біологічних зразків у разі відмови особи добровільно їх надати), для проведення окремих негласних (розшукових) дій; розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, відповідно до вимог, п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Частиною 3 ст.26 КПК України, передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення», підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення», слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержуватися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Зі змісту клопотання/скарги, слідчим суддею встановлено, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянство України, місце проживання АДРЕСА_2 , звернувся до слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області, в порядку ст. 206 КПК України, в якій просить зобов`язання службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 негайно доставити ОСОБА_2 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи та постановити ухвалу, якою зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 негайно звільнити ОСОБА_2 з покладенням контролю за виконанням на керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

За структурою КПК України, ст. 206 входить до § 1 (Запобіжні заходи, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду) Глави 18 цього кодексу (Запобіжні заходи, затримання особи), яка регламентує правовідносини учасників процесу на стадії досудового розслідування.

Із клопотання/скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , не вбачається, що правовідносини, які виникли 29.04.2025 року в місті Черкаси за участі працівників ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_11 на підставі норм ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підпадають під дію норм КПК України, тобто не встановлено, що ОСОБА_2 є затриманим в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним законодавством України.

Разом з цим, Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією росії проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст.102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст.106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації в тому числі на території Черкаської області. При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб підприємців, організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з наступними змінами і доповненнями, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи з обставин, наведених в клопотанні/скарзі адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та враховуючи приписи наведених вище правових норм, слідчий суддя приходить до висновку, що затримання громадянина працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_7 , та утримання його без відповідного судового рішення в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 , не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку та можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства, а у разі, якщо такі дії мають ознаки кримінального правопорушення то з дотриманням загальних положень досудового розслідування, як визначає ст. 214 КПК України.

З врахуванням вищенаведеного, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення свободи ОСОБА_2 у випадку, який, на час подачі клопотання/скарги адвокатом ОСОБА_3 , не пов`язаний із сферою дії Кримінального процесуального Кодексу України. Якщо особу затримано або її позбавлено волі сторонніми особами, без відповідних правових підстав, то, на думку слідчого судді, має місце вчинення кримінального правопорушення, і адвокат має звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів та, в разі бездіяльності останніх, зокрема, не внесення інформації до ЄРДР, оскаржувати їх дії до слідчого судді.

Разом з тим, Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до змісту поданого клопотання/скарги, предметом оскарження являється незаконне позбавленої волі особи, вчинене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ІНФОРМАЦІЯ_7 . При цьому, службові (посадові) особи ТЦК та СП чи військової частини не відносяться до уповноважених осіб рішення, дії чи бездіяльність яких може бути оскаржено у відповідності до Глави 18 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за клопотанням/скаргою захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 9, 206, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за клопотанням/скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , в порядку ст.206 КПК України на дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , з участю інших осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Черкаської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону - відмовити.

Копію ухвали суду надіслати учасникам у справі, для відому.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1