Справа № 629/2952/25
Провадження № 1-кс/629/1124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000473 від 06.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Близнюки, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, стрільця в/ч НОМЕР_1 , оголошеного в розшук за СЗЧ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , не судимого, відносно якого порушене кримінальне провадження за ч.5 ст.407 КК України, обвинувальний акт 30.09.2024 направлений до суду,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що 03.04.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи разом із дядьком ОСОБА_7 , за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де під час розпивання спиртних напоїв, у останнього виник конфлікт із дядьком, в ході якого ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , з мотиву виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, вже 04.04.2025, близько 01-00 год., точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 підійшов до ліжка в приміщенні спальної кімнати зазначеного будинку, де в цей час спав ОСОБА_7 та наніс не менше 6 (шести) травматичних впливів (ударів) кулаками обох рук в область голови та тулуба ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_7 , зумівши встати з ліжка, намагався покинути приміщення кімнати вказаного будинку, а ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, штовхнув ОСОБА_7 від чого останній впав на підлогу. Після цього ОСОБА_4 припинив свої дії.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 спричинено наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини з правобічним пневмотораксом (повітря в правій плевральній порожнині, яке призвело до здавлювання правої легені згідно висновків рентгенолога від 05.04.2025 року о 10-55 год. права легеня колабована на свого об`єма, у плевральній порожнині праворуч вільний газ, під час проведеної хірургічної операції 05.04.2025 з 11-40 год. по 11-55 год. дренування правої плевральної порожнини по Бюлау по дренажу повітря помірна кількість, клінічні ознаки гострої дихальної недостатності-скарги на біль та почуття у грудній клітці справа, задишку, загальна слабкість, Ps -90уд/хв., АТ 130/90 мм.рт.ст. SPO2 88, ЧДД 20 на хвилину, грудна клітина симетрична, обмежено приймає участь в акті дихання, перкурторно легеневий звук, справа у нижніх відділах - притуплення звуку, у верхніх із коробковим відтінком, аускультативно над поверхнею легень дихання жорстке, справа ослаблене), отогематома з обох боків (синці обох вушних раковин), гематома (синець) лівої щічної ділянки; множинні садна обличчя, голови.

За ступенем тяжкості вищевказана закрита тупа травма грудної клітини з правобічним пневмотораксом і колабованням легені свого об`єма та клінічними проявами дихальної недостатності це тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки життя, синці і садна це легкі тілесні ушкодження.

06.04.2025 дане кримінальне правопорушення внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

20.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_4 , який свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся, зазначив, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, запропонованого слідчим та прокурором, захисника ОСОБА_5 , яка заперечувала щодо обрання її підзахисному запобіжного заходу тримання під вартою, просила обрати домашній арешт, прокурора ОСОБА_3 , який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, в умовах воєнного стану, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, є військовослужбовцем, з 02.10.2024 перебуває в розшуку за СЗЧ, справа направлена до суду з обвинувальним актом, встановлення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного з відкритим викраденням чужого майна, вчинений в умовах воєнного стану, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначає.

При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000473, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000473 від 06.04.2025, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначити до 22.08.2025.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», для виконання, слідчому та прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8