Справа № 351/642/25
Номер провадження №1-кс/351/172/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Снятин

Слідчий суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчої слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069від 23.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, фізична особа-підприємець, неодруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2025 до слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання слідчої СВ ВП № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 №2101-ІХ, з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено та діє на теперішній час, внаслідок чого на території України збільшилась кількість кіберзлочинів, маючи умисел, направлений на скоєння злочину проти власності, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив в детальний (поступовий) злочинний план, неухильно дотримуючись умов якого був упевнений у неможливості викриття його злочинної діяльності та уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Усвідомлюючи, що самостійне, без залучення інших осіб, скоєння злочину проти власності неможливе, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 22.04.2025, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, ОСОБА_5 з метою втілення своїх злочинних намірів вступив у злочинну змову із невстановленими в ході досудового розслідування особами, спільно з якими розробив план, спрямований на незаконне таємне заволодіння чужим майном.

У свою чергу, невстановлені органами досудового розслідування особи, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці домовились із ОСОБА_5 , як з пособником вчинення кримінального правопорушення, та надали свою добровільну згоду на участь у злочинній діяльності, яка була направлена на таємне заволодіння чужим майном, при цьому, предметом своїх кримінально протиправних дій співучасники визначили грошові кошти, які знаходились на банківських рахунках, відкритих для фізичних, юридичних осіб у банківських установах на території України.

Враховуючи єдність та спільність намірів, цілей ОСОБА_5 та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, їх добровільність та згоду щодо скоєння злочинів проти власності, кожен співучасник діяв за попередньою домовленістю про спільне вчинення кримінального правопорушення, яке стосується спільності скоєння кримінальних правопорушень (узгодження дати, часу, місця, способу їх скоєння, змісту виконуваних функцій).

Досягнувши домовленості про спільне здійснення протиправної діяльності, співучасники кримінального правопорушення ОСОБА_5 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою, почали втілювати заздалегідь розроблений ними злочинний план, яким передбачено розподіл функцій та ролей кожного члена групи.

Так, реалізовуючи їх єдиний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 18.04.2025, з невстановленого в ході досудового розслідування джерела співучасники кримінальних правопорушень ОСОБА_5 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, отримали інформацію про існування приватного підприємства «АРОНІЯ» (), а також інформацію про номер банківського рахунку вказаної юридичної особи, відкритого у банківській установі ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень».

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на пособництво у таємному заволодінні чужим майном, 18.04.2025 о 17:42:32 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленими в ході досудового розслідування співучасниками кримінального правопорушення, з їх відома та згоди, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, дотримуючись умов заздалегідь розробленого злочинного плану, не маючи на меті фактичного наміру зайняття легальною господарською діяльністю, виключно з метою прикриття своєї подальшої злочинної діяльності, з використанням електронного порталу «ДІЯ», здійснив державну реєстрацію себе як фізичної особи-підприємця, зазначивши про себе наступні відомості: ПІБ фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження фізичної особи-підприємця АДРЕСА_2 , основний вид економічної діяльності 64:19 Інші види грошового посередництва.

Надалі, здійснюючи свою роль як пособника у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_5 з метою подальшого перерахування таємно викрадених грошових коштів відкрив для себе як фізичної особи-підприємця банківський рахунок НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанк».

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, 22.04.2025 не пізніше о 13 годині 00 хвилини, тобто в умовах воєнного стану, співучасники кримінальних правопорушень ОСОБА_5 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, із використанням заздалегідь придбаного обладнання (технічних пристроїв), яке підключено до Всесвітньої мережі Інтернет, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснили несанкціоноване втручання в роботу облікового запису ПП «АРОНІЯ» в комп`ютерній програмі «КлієнтБанк», в якій міститься інформація про юридичний банківський рахунок вказаного підприємства, з використанням якого здійснюються всі платіжні операції та грошові перекази, що призвело до несанкціонованого отримання співучасниками кримінальних правопорушень доступу до інформації, яка в них оброблювалась та зберігалась, зокрема, щодо здійснення клієнтом банківських операцій, інформації про рахунки/картки/вклади, а також інформації про клієнта, достатньої для його ідентифікації та аутентифікації, розміру грошових коштів, наявних на банківських рахунках № НОМЕР_3 , відкритого для ПП «Аронія», в банківській установі ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень».

Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у пособництві в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України.

Продовжуючи свої протиправні дії, співучасники кримінального правопорушення ОСОБА_5 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, отримавши несанкціонований доступ до облікового запису ПП «АРОНІЯ» в комп`ютерній програмі «КлієнтБанк», діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпідставно, незаконно, із використанням заздалегідь придбаного обладнання (технічних пристроїв), 22.04.2025 о 13:30 год. та о 13:31 год. створили платіжні доручення №2359 та №2360 про перерахунок грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_3 відкритого для ПП «АРОНІЯ» в банківській установі ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» на підконтрольний їм банківський рахунок, який відкрито пособником ОСОБА_5 НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанк» для себе як для фізичної особи-підприємця у сумі 498609 грн. та у сумі 499760 грн., які стали підставою для перерахування вищевказаних сум грошових коштів на підконтрольний їм банківський рахунок НОМЕР_2 пособника ОСОБА_5 .

У результаті описаних умисних, незаконних дій невстановлені під час досудового розслідування особи та пособник ОСОБА_5 таємно заволоділи грошовими коштами приватного підприємства «АРОНІЯ» () в сумі 998369 грн., що на момент вчинення кримінального правопорушення у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, чим завдали підприємству майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у пособництві в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у особливо великому розмірі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідча звернулась із даним клопотанням до слідчогосудду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задоволити дане клопотання з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні даного клопотання та застосувати відносно підозрюваного інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема, захисник зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 характеризується позитивно, готовий співпрацювати зі слідством, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, не має наміру переховуватися, оскільки надавав свідчення слідству, інші ризики, передбачені ст. 177 КПК відсутні.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, а саме: витяг з ЄРДР № 0000069 від 23.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.04.2025р., протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 24.04.2025р., протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 25.04.2025р., протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.04.2025р., протокол огляду місця події від 29.04.2025р., протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 29.04.2025р., протокол допиту сівдка ОСОБА_11 від 29.04.2025р., повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 29.04.2025р., Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, заяву ОСОБА_5 щодо державної реєстрації фізичної особи - підприємця № НОМЕР_4 , копію платіжного доручення 2359 від 22.04.2025р., копію платіжного доручення 2360 від 22.04.2025р., встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 185 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна та злочин, що передбачений ч. 2 ст. 361 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади, або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідатиме принципу правової визначеності, цілям пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що допускає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Метою обрання запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Крім того, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, про те таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під вартою. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене та те, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, за вчинені ним кримінальні правопорушення та у зв`язку із тим, що один із злочинів, які інкримінуються останньому відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачає можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та зокрема враховуючи тяжкість покарання у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, маючи реальну можливість відмовитись у співучасті від вчинення кримінальних правопорушень, добровільно та активно продовжував здійснювати свої злочинні діяння, чим самим підтверджується схильність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, тому більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Обставин, які були б перешкодою для застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Зважаючи на вказані вище ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб, без визначення роміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 188, 323 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15:20 год. 29 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченому, прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12