Справа № 589/1919/25
Провадження № 1-кп/589/619/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Шостка

29 квітня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000349 від 06.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.309 КК України

Дане кримінальне провадження, відповідно до вимог ст.32 ч.1 КПК України підсудне Шосткинському міськрайонному суду, підстави, передбачені п.п. 4-8 ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України для закриття провадження відсутні, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підстав для його повернення прокурору немає.

Прокурор не заперечував проти призначення судового розгляду по справі колегією суддів у закритому судовому засіданні.

Обвинувачений заперечував проти призначення справи до судового розгляду, оскільки не розуміє української мови та у чому його обвинувачують, не ознайомлений з матеріалами справи у повному обсязі.

Захисник, з урахуванням позиції обвинуваченого, у вирішенні цього питання поклалась на розсуд суду.

Колегія суддів, відхиляє заперечення обвинуваченого, оскільки призначення справи до судового розгляду не перешкоджає реалізації його права на ознайомлення з матеріалами справи. Разом з тим, твердження обвинуваченого щодо нерозуміння мови, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_7 є громадянином України, не є представником національної меншини, у судовому засіданні поставлені йому питання розуміє та надає відповіді. Крім того, прокурор зазначив, що на досудовому розслідуванні останній жодного разу не казав, що не розуміє мови. А відмова обвинуваченого від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження, що підтверджується розпискою від 23.04.2025, яка не містить підпису останнього, однак при цьому містить підпис захисника ОСОБА_6 , а також диском з відеозаписом вчинення процесуальної дії відповідно до ст.293 КПК України, у сукупності свідчить про намагання обвинуваченим умисно та свідомо перешкоджати розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових перешкод для призначення судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акту, оскільки всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, що передбачено ст. 315 КПК України, вирішені.

Крім цього у підготовчому засіданні прокурор просив суд продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, посилаючись на те, що заявлені ризики, які були враховані при обранні останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, продовжують існувати.

Зокрема, акцентував увагу суду на суворості покарання, яке визначено санкцією ч.2 ст.111 КК України у вигляді довічного позбавлення волі, а також на наявності ризиків відповідно до ст.177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватись від суду, зокрема, на території рф, оскільки має тісні зв`язки з представником держави-агресора, а місто, в якому він проживав до затримання, знаходиться поблизу державного кордону. До того ж ще не допитано в судовому засіданні осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню, а, перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 матиме можливість впливати на них. Крім того, на даний час не встановлені всі можливі співучасники вчиненого кримінального правопорушення і обвинувачений може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та про обставини, що стали йому відомі в ході досудового розслідування. Зазначив, що існує ризик вчинення ОСОБА_7 інших протиправних дії, які необхідні йому для досягнення мети, що полягає у переході на бік ворога та проведенні підривної діяльності проти України. Беручи до уваги вищезазначене, просив суд продовжити строк застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність існування заявлених прокурором ризиків. Зазначила, що обвинувачений не намагатиметься покинути країну, крім того ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. На підставі цього просила обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін судового провадження, вивчивши доводи заявленого прокурором клопотання, колегія суддів вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, за правилами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Статтею 176 КПК України визначено вичерпний перелік запобіжних заходів, починаючи від найбільш м`якого, яким є особисте зобов`язання та закінчуючи найбільш суворим запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання процесуальним ризикам, вичерпний перелік яких наводиться у п.п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Такими ризиками є спроби:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 02.11.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Надалі ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.01.2025 обвинуваченому продовжено дію обраного запобіжного заходу до 27.03.2025 включно, а також ухвалою цього ж суду від 24.03.2025 дію запобіжного заходу продовжено до 31.04.2025.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним положеннями ст. 177 КПК України.

При цьому, особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року / рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року по справі « Гаркава проти України »/.

У відповідності до п. « С » ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти особі зникнути після скоєння злочину.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

23.04.2022 року, набрав чинності Закон України « Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо вдосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки, яким внесені зміни, зокрема ст. 176 доповнено частиною 6, згідно якої під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-1,258-258-5,260,261,437-442 КК України, за наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід визначений п.5 ч.1 цієї статті, тобто тримання під вартою безальтернативно.

Також ч.4 ст. 183 КПК України доповнено новим абзацом відповідно до якого під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177-178 КПК цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-1,258-258-5,260,261,437-442 КК України.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що в межах судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , може переховуватися від правосуддя з огляду на тяжкість покарання за вчинення злочинів, які йому інкримінується, вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до переконання про необхідність продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на максимальний термін 60 днів без визначення розміру застави.

Колегія суддів не бере до уваги твердження захисника про можливість обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки наявність сталих сімейних зав`язків в місці постійного проживання не спростовує встановлених ризиків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим, гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та виправдовує подальше його застосування, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду, суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Зважаючи на клопотання прокурора про розгляд справи у закритому судовому засіданні, колегія суддів з огляду на можливість розголошення інформації, що охороняється законом, приходить до переконання необхідності призначити справу до розгляду у закритому судовому засіданні , що відповідає вимогам ч.2 ст. 27 КПК України.

Враховуючи вищевикладені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, характер обвинувачення та встановлених ризиків, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 174-177,183, 314-317, ч.2 ст. 376, КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 1 ст. 309 КК України, призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Шостка на 15.05.2025 на 14 год. 20 хв.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 27.06.2025 року включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом 5 днів з дня вручення їй копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3