Справа № 536/1043/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, із неповною середньою освітою, непрацюючої, не одруженої, не маючої зареєстрованого місця проживання, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,-

за ч.2 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

Встановив:

Наприкінці березня 2025 року, в денний час, більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу селищної ради, розташованої за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Білецьківка, вул. Центральна 231, на узбіччі проїжджої частини, виявила кастет. Після чого ОСОБА_3 , діючи умисно, впевнившись, що знайдений нею предмет за конструктивними ознаками є холодною зброєю, незаконно носила вказаний кастет у кишені куртки, тобто у місці де у останньої був доступ до вказаного предмету, для швидкого використання, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 17 квітня 2025 року, о 19 год. 15 хв., поблизу магазина, розташованого за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Маламівка, вул. Шкільна 34, під час перевірки документів працівниками поліції ОСОБА_3 повідомила про наявність у неї забороненого предмету та добровільно видала предмет зовні схожий на кастет, який знаходився в кишені її куртки. Відповідно до висновку судової експертизи № СЕ-19/117-25/9012-ХЗ від 22.04.2025, представлений на дослідження предмет, схожий на кастет, являється холодною зброєю. Даний предмет відноситься до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений по типу «кастетів».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, а саме носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнала повністю. Суду пояснила, що приблизно весною 2025 року, точну дату та час не пам`ятає, в с. Білецьківка вона знайшла кастет та в подальшому носила із собою із метою самооборони. Через деякий час поблизу магазину в с. Маламівка її зупинили працівники поліції, яким вона добровільно видала кастет. У вчиненому щиро кається, просить її суворо не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченої, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у носінні кастета без передбаченого законом дозволу, та її дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд виключає як обтяжуючу обставину, що вказана в обвинувальному акті, рецидив злочинів, оскільки під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 була засуджена вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.11.2024 за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн., який було сплачено 06.11.2024.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 357 КК України належить до кримінальних проступків.

Відповідно до п.2-1 ч.1 ст.89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Таким чином ОСОБА_3 має погашену судимість за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, який міг утворювати рецидив злочинів, і є особою, яка не має судимості за цим кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини і характер скоєних кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину; обставини, які пом`якшують покарання; відсутність обтяжуючих обставин; особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, в силу ст.89 КК України раніше не судима.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винної, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченої ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.263 КК України у виді пробаційного нагляду, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченої.

Вирішуючи питання щодо долі речових доказів, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за який передбачено основне покарання, зокрема, у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, необхідно застосувати спеціальну конфіскаціюкастета на користь держави.

Питання про долю інших речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити їй покаранняу виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 2228 (дві тисячі двадцять вісім) грн. 50 коп. на користь держави.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію сталевого предмету зовні схожого на кастет, який зберігається в камері схову речових доказів відділення поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, конфіскувавши його у власність держави.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі сейф-пакет експертної служби МВС №3862294 з об`єктом дослідження (дактилоскопія на ім`я ОСОБА_3 ), який знаходиться в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області відповідно до ст.100 КПК України знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1