Справа № 201/9164/25
Провадження № 1-кс/201/3384/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого 1 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Луганської обласної прокуратури, ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ворошиловград (Луганськ) УРСР, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000148 від 16 жовтня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про обрання запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказала на те, що громадянин України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приблизно з початку 2022 року, але не пізніше 20 лютого 2022 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), зайняв посаду «начальника відділу військового комісаріату Луганської народної республіки по Жовтневому та Ленінському районам міста Луганська», розташованого за адресою: вул. Челюскінців, 14, м. Луганськ, Луганська область, та в подальшому, однак не пізніше 08 серпня 2022 року, його переведено на посаду «заступника військового комісара ЛНР».

Не пізніше 26 вересня 2024 року ОСОБА_7 зайняв посаду «військового комісара Станично-Луганського району ЛНР», яку обіймає по цей час. З моменту зайняття посади «начальника відділу військового комісаріату Луганської народної республіки по Жовтневому та Ленінському районам міста Луганська» останній вступив у злочинну змову з іншими представниками так званої «ЛНР», направлену на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_7 з 19 лютого 2022 року по теперішній час, обіймаючи адміністративні посади в незаконній структурі «військових комісаріатів ЛНР», діючи на підставі «указу» т. зв. «Голови ЛНР» № УГ-98/22 від 19 лютого 2022 року, на виконання наказу «військового комісара ЛНР» № 22 від 19 лютого 2022 року (мовою оригіналу) «Об объявлении мобилизации», бере участь в організації та проведенні загальної примусової мобілізації чоловіків віком від 18 до 55 років на тимчасово окупованій території Луганської області, які в подальшому, в примусовому порядку, через загрозу застосування «кримінальної відповідальності», що передбачена ст. 406 (мовою оригіналу) «Уклонение от прохождения военной и альтернативной гражданской службы» так званого (мовою оригіналу) «Уголовного кодекса Луганской народной республики», без відповідної бойової підготовки направляються для ведення бойових дій у складі регулярних військ Збройних Сил Російської Федерації, в якості «добровольців» проти України.

24 лютого 2022 року на виконання наказу президента Російської Федерації ОСОБА_8 , а також інших невстановлених на цей час досудовим розслідуванням представників влади Російської Федерації, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, здійснили незаконне вторгнення на територію України на різних ділянках державного кордону України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях, а також збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, внаслідок чого окупували частину вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії Російської Федерації проти України керівництво окупаційної адміністрації Російської Федерації задіяло створені на тимчасово окупованій території Луганської області не передбачені законом збройні формування.

Таким чином, ОСОБА_7 у період часу з 19 лютого 2022 року по теперішній час перебуваючи на посадах «начальника відділу військового комісаріату Луганської народної республіки по Жовтневому та Ленінському районам міста Луганська», «заступника військового комісара ЛНР», «військового комісара Станично-Луганського району ЛНР», розуміючи наявність міжнародного збройного конфлікту, усвідомлюючи, що громадяни України цивільні особи, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області знаходяться під захистом міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, з особистих ідеологічних мотивів, у порушення вимог ст. ст. 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі, за попередньою змовою групою осіб (стосовно яких здійснюється досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях), реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяв примусовій мобілізації громадян України шляхом виконання адміністративних функцій у структурі «військових комісаріатів ЛНР», що призвело до незаконного залучення осіб, зокрема ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до служби у так званій «Народній міліції ЛНР» (в подальшому Збройних Сил Російської Федерації).

Окрім цього, пунктом 4 (мовою оригіналу) «Положения о призыве на военную службу граждан Российской Федерации», що затверджене «постановлением Правительства Российской Федерации № 663 от 11.11.2006» передбачено повноваження військового комісара муніципального утворення під час проведення призову на військову службу, зокрема: а) розробляє та погоджує з головою муніципального утворення план проведення призову на військову службу;

а1) надає до 5 березня (до 5 вересня) військовому комісару список членів призовної комісії, узгоджений із головою муніципального утворення, у якому створюється призовна комісія; а2) отримує з державного інформаційного ресурсу відомості про громадян, що характеризують стан їх здоров`я, б) надає необхідну допомогу організаціям незалежно від організаційно-правових форм і форм власності (далі - організації) у виконанні встановлених законодавством Російської Федерації заходів, пов`язаних із підготовкою та проведенням призову на військову службу; в) подає заявки керівникам медичних організацій на виділення необхідних лікарів-фахівців та середнього медичного персоналу, а також до органу місцевого самоврядування - на виділення технічних працівників та надання засобів зв`язку, транспортних та інших матеріальних засобів, необхідних для підготовки та проведення заходів, пов`язаних із закликом на військову службу; г) бере участь спільно з представниками медичних організацій у контролі за медичним оглядом призовників та проходженням ними медичного обстеження; д) вносить до призовної комісії пропозицію про попереднє призначення призовника у вид, рід військ Збройних Сил Російської Федерації, інші війська, військові формування та органи, або про необхідність звільнення його від призову на військову службу, або про надання йому відстрочки від призову на військову службу; е) інформує за сприяння органу місцевого самоврядування та посадових осіб організацій населення через засоби масової інформації про хід призову громадян на військову службу, організує за сприяння органу місцевого самоврядування та посадових осіб організацій проведення заходів щодо військово-професійної орієнтації громадян, які підлягають призову на військову службу, та роботи з роз`яснення населенню законодавчих та інших нормативних правових актів з питань виконання військового обов`язку; ж) організує, у тому числі з використанням державної інформаційної системи «Єдиний реєстр відомостей про громадян, які підлягають початковій постановці на військовий облік, громадян, які перебувають на військовому обліку, а також про громадян, які не перебувають, але зобов`язані перебувати на військовому обліку», облік призовників, що ухиляються від призову на військову службу, та у разі потреби направляє до органів внутрішніх справ матеріали на цих призовників; з) забезпечує відбір і своєчасну підготовку матеріалів щодо перевірок органами федеральної служби безпеки громадян, які підлягають призову на військову службу, виконання спеціальних обов`язків військової служби; і) забезпечує членів призовної комісії нормативними правовими актами та іншою документацією, необхідною для проведення призову на військову службу; к) виконує у межах своєї компетенції інші завдання з питань підготовки та організації призову на військову службу.

На виконання завдань щодо проведення призову на військову службу відповідно до пункту 4 (мовою оригіналу) «Положения о призыве на военную службу граждан Российской Федерации», ОСОБА_7 розробив та погодив з головою муніципального утворення план проведення призову на військову службу, та надав військовому комісару список членів призовної комісії, узгоджений із головою муніципального утворення, тим самим сприяв утворенню «призовної комісії муніципального утворення Станично-Луганський муніципальний округ Луганської Народної Республіки», до складу якої ввійшов як «заступник голови призовної комісії», та в подальшому на підставі отриманих даних щодо призовних комісій на території «ЛНР», в тому числі по «Станично-Луганському муніципальному округу ЛНР», так званою «Головою ЛНР» ОСОБА_12 видано (мовою оригіналу) «Указ «О мерах по обеспечению призыва граждан 1994-2006 годов рождения на военную службу в Вооруженные Силы Российской Федерации в октябре-декабре 2024 года» № УГ-874/24 от 26.09.2024».

У подальшому на виконання вказаного вище «Указу» № УГ-874/24 від 26.09.2024» оголошувався призов громадян в жовтні-грудні 2024 року, з метою залучення цивільного населення тимчасово окупованої території до проходження військової службу у складі Збройних Сил Російської Федерації, а саме громадян, які за результатами постановки на військовий облік та в подальшому проходження призовної комісії визнані придатними для проходження військової служби, яким визначено вид і рід військ Збройних Сил Російської Федерації, та які отримали персональні повістки визначеного зразку для відправки у військову частину для проходження військової служби в строки, вказані у повістці.

Тим самим ОСОБА_7 , умисно організував та сприяв проведенню примусової мобілізації громадян України на тимчасово окупованій території Луганської області, зокрема шляхом розробки та погодження плану призову, формування призовної комісії та виконання інших адміністративних функцій, що призвело до незаконного залучення громадян України до служби в Збройних Силах Російської Федерації.

Таким чином, протягом жовтня-грудня 2024 року ОСОБА_7 , керуючись у своїй діяльності юридично нікчемними нормативними актами «ЛНР», що створені окупаційною адміністрацією як інструмент реалізації політики примусової мобілізації (проходження військової служби) цивільного населення, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, координував роботу підлеглих, включаючи членів призовної комісії, забезпечуючи оповіщення громадян України, які підлягали примусовому призову до служби в Збройних Силах Російської Федерації, що призвело до незаконного залучення осіб до збройних формувань.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, в умовах міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, у порушення вимог ст. ст. 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 вчинив примушення іншої особи, що перебуває під захистом, до служби у збройних силах ворожої держави.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, захопленням невстановленими учасниками НЗФ так званої «ЛНР» окупаційної адміністрації Російської Федерації спільно з військовослужбовцями Збройних Сил Російської Федерації населених пунктів Луганської області, проведенням на цій території активних бойових дій, наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, а відтак обґрунтованістю неможливості вручити повістку про виклик та повідомлення про підозру останньому, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 137 (8062) від 09 липня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 на 17 липня 2025 року, 18 липня 2025 року та 19 липня 2025 року за зазначеною в повістці адресою для допиту як підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000148 від 16 жовтня 2020 року.

Жодного разу у призначений час підозрюваний, ОСОБА_7 , у визначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

21 липня 2025 року матеріали стосовно ОСОБА_7 з кримінального провадження №0000148 від 16 жовтня 2020 року виділено в окреме кримінальне провадження за №0000354.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим, за погодженням із прокурором, 09 липня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 137 (8062) від 09 липня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

В подальшому, постановою слідчого від 21 липня 2025 року, підозрюваного, ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000148 було оголошено в розшук.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій територій, вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні; а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував стосовно задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на відсутність можливості поспілкуватись з підозрюваним та з`ясувати правову позицію.

Вислухавши думки прокурора та захисника, а також дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступних правових висновків.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025 (затверджений Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-IX), в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 16 жовтня 2020 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

21 липня 2025 року матеріали стосовно ОСОБА_7 з кримінального провадження №0000148 від 16 жовтня 2020 року виділено в окреме кримінальне провадження за №0000354.

Слідчим, за погодженням із прокурором, 09 липня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 137 (8062) від 09 липня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

В подальшому, постановою слідчого від 21 липня 2025 року, підозрюваного, ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000148 було оголошено в розшук.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, про що свідчать, зокрема, протоколи допиту учасників кримінального провадження, а також протоколи огляду, проведені в ході досудового розслідування.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання, у виді дванадцяти років позбавлення волі, жодного разу за викликом у встановленому КПК України порядку до слідчого не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомив, що може свідчити про бажання підозрюваного уникнути відповідальності за інкриміноване йому діяння, а також останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи, що ОСОБА_7 в теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора, та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - далі Закон, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 більшість населених пунктів Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Крім того, згідно з межами та переліком районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях (додаються), затвердженого Указом Президента України від 07 лютого 2019 року № 32/2019 місто Луганськ (у тому числі місто Олександрівськ, селище Зразкове, селище Тепличне, селище міського типу Катеринівка) є тимчасово окупованою територією у Луганській області. Також, стороною обвинувачення доведено факт перебування підозрюваного, ОСОБА_7 , на зазначеній тимчасово окупованій території України, що підтверджується зібраними матеріалами в ході досудового розслідування.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про обрання підозрюваному, ОСОБА_7 , запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, стосовно підозрюваного, обвинуваченої, яка оголошена у міжнародний розшук, та/або яка виїхала, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 1 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Луганської обласної прокуратури, ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.50 годині 28 липня 2025 року.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1