В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 06.05.2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 ), українця, громадянина України, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

11.04.2025 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у цивільній справі № 308/4974/25 ухвалено рішення про винесення обмежувального припису щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 ) та проживаючого на той момент за адресою: АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 ), яким встановлено останньому наступний захід: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_4 .

Однак, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із рішенням про винесення обмежувального припису від 11.04.2025, так як він засвідчив на копії рішення суду особистим підписом про ознайомлення, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішень суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, близько 21:00 год. 17.04.2025 року, всупереч вищевказаного рішення, з`явився за місцем проживання постраждалої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 (на разі АДРЕСА_2), чим вчинив умисні дії щодо невиконання заборони, передбаченої обмежувальним приписом викладеним у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2025 року, а саме: щодо заборони перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_3 .

За таких обставин ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 , в присутності його захисника ОСОБА_5 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву ОСОБА_3 щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву ОСОБА_4 , який є потерпілим у кримінальному провадженні, згідно з якою такий не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 06.05.2025 року.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, в якому останній просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, наявність заяви потерпілого, в якій останній зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме: умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, однієї обставини що обтяжує покарання, його поведінку після вчинення проступку, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ст. 390-1 КК України, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ст.390-1 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, при умові виконання покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Судові витрати по справі відсутні.

Долю речового доказу по справі суд вирішує у порядку ст. 100 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.6 ч.3 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування.

Речовий доказ по справі: оптичний диск із відео файлами - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1