Справа №333/4447/25
Провадження №1-кс/333/1826/25
У Х В А Л А

26 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

особи, яка звернулась зі скаргою адвоката ОСОБА_3 ,

представника Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді 23.05.2025 звернувся адвокат ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Посилається на те, що 07.05.2025 він як представник ОСОБА_5 за допомогою електронної форми офіційного веб-сайту ДБР звернувся із заявою про вчинення співробітниками поліції злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 365 КК Україи, а саме складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, перевищення влади або службових повноважень; умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян. 20.11.2022 інспектор 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_6 , який раніше працював інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, перебуваючи у відпустці, у місті Запоріжжя, вступив у змову з інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 4 сержантом поліції ОСОБА_7 з у на господаря будинку №33 по вул. Ямській в м. Запоріжжя ОСОБА_5 здійснив дзвінок на лінію «102» зі свого мобільного пристрою з номером НОМЕР_1 і повідомив неправдиві відомості про те, що він є сусідом ОСОБА_5 і йому заважає музика та співи в караоке. При цьому, працівник поліції ОСОБА_6 прізвище своє, як і справжню причину дзвінка не повідомив. Знаходячись на службі ОСОБА_7 у складі наряду знаходячись поблизу зазначеної адреси отримали зазначене повідомлення з чергової частини і за допомогою СГУ викликали власника будинку з подвір`я і повідомили йому неправдиві відомості про порушення громадського порядку, на що ОСОБА_5 заперечив через те, що музика грала на приватній території о 16 годині 30 хвилин і жодній особі не заважала. ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про те, що його буде затримано за ображення працівників поліції. ОСОБА_5 , з метою уникнення незаконного затримання, забіг до себе у двір, після чого ОСОБА_7 проник до подвір`я ОСОБА_5 , переслідуючи останнього і застосувавши сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_5 затримав останнього. Вищевказана заява про вчинений злочин зареєстрована в ТУ ДБР у м. Мелітополі 07.05.2025 року за вх.. №5401 зкп/мл-25. Однак, 19.05.2025 року на його адресу, поштовим відправленням №829 надійшла відповідь ТУ ДБР у м. Мелітополі від 16.05.2025 року за вих. №5401 зкп/ мл-25/17-02-4572/25 за підписом Керівника першого СВ ТУ ДБР ОСОБА_8 про те, що відомості за його заявою про вчинений злочин від 07.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені. Також, повідомлено,що його заява про вчинений злочин направлена до Запорізького управління ДВБ НП України для проведення перевірки викладених у ній відомостей.

З такими діями ТУ ДБР заявник не згодний, просив зобов`язати слідчого ТУ ДБР в м. Мелітополь внести відомості до ЄРДР за його заявою.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, додатково пояснили, що події відбулись в 2022 році, але із заявою про вчинене кримінальне правопорушення він звернувся в травні 2025 року, після того, як з`ясував, що телефон НОМЕР_1 належить працівнику поліції ОСОБА_9 .

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі заяв ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечив проти скарги, оскільки на теперішній час не встановлені фактичні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції, про які зазначає заявник.

Дослідивши письмові матеріали, заслухавши ОСОБА_3 приходжу до висновку, що скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до директора Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією і м. Мелітополі та Запоріжжі) із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначив, що 20.11.2022 інспектор 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_6 , який раніше працював інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, перебуваючи у відпустці, у місті Запоріжжя, вступив у змову з інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 4 сержантом поліції ОСОБА_7 з у на господаря будинку №33 по вул. Ямській в м. Запоріжжя ОСОБА_5 здійснив дзвінок на лінію «102» зі свого мобільного пристрою з номером НОМЕР_1 і повідомив неправдиві відомості про те, що він є сусідом ОСОБА_5 і йому заважає музика та співи в караоке. При цьому, працівник поліції ОСОБА_6 прізвище своє, як і справжню причину дзвінка не повідомив. Знаходячись на службі ОСОБА_7 у складі наряду знаходячись поблизу зазначеної адреси отримали зазначене повідомлення з чергової частини і за допомогою СГУ викликали власника будинку з подвір`я і повідомили йому неправдиві відомості про порушення громадського порядку, на що ОСОБА_5 заперечив через те, що музика грала на приватній території о 16 годині 30 хвилин і жодній особі не заважала. ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про те, що його буде затримано за ображення працівників поліції. ОСОБА_5 , з метою уникнення незаконного затримання, забіг до себе у двір, після чого ОСОБА_7 проник до подвір`я ОСОБА_5 , переслідуючи останнього і застосувавши сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_5 затримав останнього. В діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на його думку, містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 та ч.1 ст. 365 КК України.

16.05.2025 рокуТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі направило відповідь адвокату ОСОБА_11 в якій зазначили, що звернення адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 розглянуто. За змістом повідомлення не містить об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення будь-якого кримінального правопорушення з боку працівників поліції, оскільки обставини, викладені у зверненні є обмеженими, що потребують підтвердження.

Дослідивши заяву ОСОБА_3 , відповідь ТУ ДБР, приходжу до таких висновків.

Як визначено у ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до вимог п. 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять у собі достатні фактичні дані про обставини, що можуть об`єктивно свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена законом України про кримінальну відповідальність. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть визнаватися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 року по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року по справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Такий висновок узгоджується з положеннями, закріпленими у ст. 2 КПК України, в якій зазначається про те, що завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а й забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в ст. 2 КПК України.

Дослідивши надані документи, приходжу до висновку, що підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань не має, оскільки адвокат ОСОБА_3 в своїй заяві не зазначив будь-яких фактичних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення працівниками патрульної поліції, а всі доводи щодо неправомірних дій по суті є незгодою із процесуальними діями поліцейських, що не відповідає в повній мірі вимогам ч.5 ст.214 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Керуючись статтями 2, 110, 303, 307, 309 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1