Справа №592/9352/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/311/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - застосування запобіжних заходів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0001574 від 07 червня 2025 року, в якому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, старший слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Вказане клопотання слідчого вмотивовано обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, психічний стан останнього та його суспільну небезпечність. Тому єдиним запобіжним заходом, яке здатне запобігти зазначеним у клопотанні ризикам є поміщення останнього до психіатричного закладу, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2025 року, застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали встановлено до 07 серпня 2025 року включно.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернулася до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2025 року та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в обранні запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_7 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключать його небезпечну поведінку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що слідчим суддею не було враховано особу підозрюваного, котрий не зважаючи на наявність психічного розладу, працює та матеріально забезпечує родину. Окрім цього, ОСОБА_7 має неповнолітнього сина, на утримання якого сплачує аліменти.

Також підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, вже більше 8 років проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , з якою спільно виховують доньку останньої від першого шлюбу та спільного сина.

Слід врахувати також відсутність судимостей в підозрюваного, визнання ним вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття та готовність відшкодувати завдану потерпілій майнову шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 із захисником ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 508 КПК України, здійснюється з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби та згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції дотримався.

Так, із матеріалів кримінального провадження встановлено, що СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001574 від 07 червня 2025 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

08 червня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість вказаної підозри була встановлена слідчим суддею з врахуванням наданих органом досудового розслідування доказів, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07 червня 2025 року; протоколом місця події від 07 червня 2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 07 червня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 червня 2025 року; протоколом огляду речей від 07 червня 2025 року; протоколом огляду від 07 червня 2025 року; протоколом огляду документа від 09 червня 2025 року; протоколами допиту свідків від 07 червня 2025 року, які об`єктивно зв`язують підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та є достатніми на даній стадії провадження.

Розглянувши вказане клопотання слідчого, слідчий суддя, врахувавши всі обставини, які у своїй сукупності свідчать про те, що заявлені слідчим ризики існують, дійшов висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, з яким також погоджується і колегія суддів.

На думку суду апеляційної інстанції, ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є підтвердженим, оскільки тяжкість ймовірного покарання можна вважати істотним фактором на підтвердження цього ризику. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000р, у рішенні ЄСПЛ «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, тому існує ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що ускладнить своєчасному виконанню процесуальних рішень.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Також є обґрунтованим ризик можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній не має офіційного джерела доходу, а тому з метою підтримання своєї життєдіяльності може вчинити новий корисливий злочин.

Крім того, під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 перебуває під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра з 2011 року, з діагнозом: шизофренія, параноїдальна форма, безперервний тип перебігу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що без обрання такого виду запобіжного заходу, як поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, у підозрюваного ОСОБА_7 будуть відсутні будь-які стримуючі фактори від переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Щодо доводів апелянта про наявність в підозрюваного міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, щире каяття, наявність джерел доходу, завдяки яким останній утримує родину, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки є недостатніми для не обрання запобіжного заходу, та не дають гарантії забезпечення належної правової поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та судового розгляду.

Твердження апеляційної скарги захисника щодо неврахування стану здоров`я підозрюваного є безпідставними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до останнього з урахуванням сукупності наявних реальних ризиків та обставин даного кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, в тому числі й про стан здоров`я.

Таким чином, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2025 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4