Провадження № 1-кс/712/4063/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси внесене у кримінальному провадженні №0000258 від 09.02.2022 року, слідчим Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та погоджено прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, працюючого СТОВ «Дружба» інженером-гідротехніком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, є інвалідом 2 групи, депутатом, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернувся слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що розпорядженням міського голови Чигиринської міської ради ОСОБА_9 від 12.08.2019 за №182-02-13 «Про призначення директора» ОСОБА_8 призначено директором КП «Чигирин».

13.08.2029 між Чигиринською міською радою, в особі голови та ОСОБА_8 укладено контракт з керівником комунального підприємства.

Відповідно до п.1.1. Контракту, директор зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна.

Відповідно до п. 2.1 контракту директор здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та контрактом.

Відповідно до п.2.10 контракту директор має право діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, в установах та організаціях, укладати господарські та інші угоди, видавати доручення, відкривати рахунки в банках, користуватися правом розпорядження коштів підприємства, накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства, в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства.

Приміткою до статті 364 КК України, встановлено, що службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.

Таким чином, ОСОБА_8 будучи директором КП «Чигирин» () наділений організаційно-розпорядчими функціями та відповідно ч. 3 ст. 18 КК України являється службовою особою.

Відповідно до статуту КП «Чигирин» Чигиринської міської ради є комунальним унітарним підприємством, що утворене Чигиринською міською радою в розпорядчому порядку на основі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Чигирина. Місцезнаходження підприємства: Черкаська область, м. Чигирин, вул. Енергетиків 11/1.

Метою діяльності підприємства є задоволення нагальних потреб фізичних та юридичних осіб у централізованому забезпеченні питною водою та водовідведенням.

Відповідно до п. 3.4 Статуту види господарської діяльності, які відповідно до ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» підлягають ліцензуванню здійснюється підприємством виключно після отримання відповідної ліцензії.

Відповідно до п.6.12 підприємство виконує норми і вимоги щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Згідно з положеннями ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до природних ресурсів загальнодержавного значення належать підземні води.

Згідно зі ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне або спеціальне.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно зі ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України про надра - надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Згідно пп. 6,8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011, дозвіл без проведення аукціону надається у разі геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, видобування підземних вод (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування питних підземних вод з водозаборів перевищує 300 куб. метрів на добу.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Встановлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора КП «Чигирин» Чигиринської міської ради, будучи службовою особою, діючи в порушення вищевказаних вимог ст..ст.19,21,23 Кодексу України про надра, ст.ст. 44,46,48,49 Водного кодексу України, достовірно знаючи, що у підприємства відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи уповноваженим здійснювати керівництво діяльністю підприємства, вирішувати питання організації виробництва, трудового розпорядку, інші питання діяльності працівників підприємства, в період з 01.01.2020 по 03.12.2021 допустив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення (водних ресурсів підземні води), шляхом викачування підземної води загальним об`ємом 567246,6 м3 з підземних свердловин, що знаходяться у м. Чигирин, Черкаська область, внаслідок чого, згідно з висновком експерта №489/23-23 від 30.08.2024 та розрахунком розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне користування надрами (підземні води), складеного Державною екологічною інспекцією Центрального округу, спричинено шкоду на загальну суму 535 197, 17 гривень.

15.08.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: даними висновку за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №489/23-23 від 30.08.2024; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , копіями матеріалів перевірок КП «Чигирин» Чигиринської міської ради, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) ризик можливого незаконного впливу на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні, який обґрунтований тим, що ОСОБА_8 проживає в одному населеному пункті з більшістю учасниками кримінального провадження, ряд у зв`язку з чим він має реальну можливість вчиняти тиск чи іншим чином впливати на них для уникнення кримінальної відповідальності;

2) ризик можливого вчинення іншого кримінальне правопорушення, який обґрунтований тим, що ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачене у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а тому очікування покарання може сприяти виникненню у підозрюваного ОСОБА_8 бажання уникнути відповідальності.

3) ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтований тим, що підозрюваний ОСОБА_8 відмовився надавати будь-які покази з приводу інкримінованої підозри.

З урахуванням завданих кримінальним правопорушенням матеріальних збитків орган досудового розслідування вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того в клопотанні повинні бути вказані відомості відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України, що під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду, можливий незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливе вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження та беручи до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, з`являється на виклики слідчого, має сталі соціальні зв`язки, всіляко сприяє здійсненню досудового розслідування, а також зважаючи на те, що особисте зобов`язання є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, та з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеному ризику будь-яким із передбачених у КПК України запобіжних заходів, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, а саме, що до підозрюваної можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останню відповідних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176 179, 193 194, 196, 369 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, роботи та засобів зв`язку;

3) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утриматись від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та судовим експертом Черкаського відділення КНДІСЕ ОСОБА_15

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Попередити ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_16

Повний текст ухвали проголошено 22 серпня 2025 року о 11.30 год.