Справа № 347/1471/25
Провадження № 1-кс/347/546/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №?0000071 від 15.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.?1 ст.?310 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший дізнавач сектору дізнання Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №?0000071 від 15.07.2025, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 15.07.2025 до сектору дізнання надійшов рапорт дільничного офіцера поліції Косівського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що громадянин ОСОБА_5 , житель Косівського району, на своїй приватній земельній ділянці в с. Рожнів Рожнівської сільської ради незаконно вирощує рослини снотворного маку.

23.07.2025, під час проведення санкціонованого обшуку згідно з ухвалою слідчого судді Косівського районного суду, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено 315 рослин, зовні схожих на мак.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що 315 рослин, зовні схожих на мак, є предметом вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні №?0000071 від 15.07.2025,

з метою забезпечення належного зберігання речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження або приховування, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, збереження речових доказів, а також проведення необхідних експертиз у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

У судове засідання старший дізнавач сектору дізнання Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання також не з`явився, а про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України, судове засідання проведено за відсутності учасників кримінального провадження, без технічної фіксації процесу.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у межах якого подано клопотання, та дослідивши докази, наявні в матеріалах, встановив наступне.

Встановлено, що дізнавач за погодженням із прокурором звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як передбачено ч. 5 ст. 132 цього Кодексу, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 даного Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 вищевказаного Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що 315 рослин, зовні схожих на мак, на які дізнавач просить накласти арешт, є речовими доказами у кримінальному провадженні №?0000071 від 15.07.2025, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, що підтверджується постановою дізнавача про визнання зазначених об`єктів речовими доказами від 23.07.2025.

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власниками майна не надано та слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні та проведення експертизи, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №?0000071 від 15.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України задовольнити.

Накласти арешт на 315 (триста п`ятнадцять) рослин, зовні схожих на мак, які переміщені в поліпропіленовий мішок, опечатані та марковані, вилучені 23.07.2025 під час проведення санкціонованого обшуку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання, мають право звернутися з заявою про скасування арешту повністю або частково.

На підставі ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала виконується негайно дізнавачем або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1