Справа № 136/717/25
провадження № 1-кп/136/59/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 06.04.2025 та додані до нього матеріали, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Липовець Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, у порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, влітку 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у полі за межами м. Липовець зірвав рослини коноплі, які приніс до місця свого проживання, де у подальшому висушив та подрібнив, привівши у стан готовий до вживання, після чого зберігав для власних потреб без мети збуту, чим здійснив придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу.

У подальшому, 06.04.2025 близько 14 години, ОСОБА_2 прийшов на берег річки «Соб», що розташований неподалік від місця його проживання по АДРЕСА_1 , де за допомогою саморобного пристрою для куріння вживав наркотичний засіб канабіс, який приніс із собою.

Після цього, 06.04.2025 близько 14 години 30 хвилин, коли ОСОБА_2 перебував на березі річки «Соб», до нього підійшли працівники поліції. При перевірці документів та спілкуванні з ОСОБА_2 працівниками поліції, на березі де він перебував, було помічено саморобний пристрій для куріння. У подальшому, на прохання працівників поліції, ОСОБА_2 самостійно дістав із карману куртки паперовий згорток з речовиною рослинного походження. Вищезазначений саморобний пристрій та речовину рослинного походження працівниками поліції вилучено в ході огляду місця події.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-25/7953-НЗПРАП від 09.04.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження, яку вилучено при огляді місця події, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 6,6 грамів.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_3 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої ст. 381, ст. 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, за місцем проживання заяв та скарг про порушення громадського порядку на нього не надходило; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, непрацюючий, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, а тому вважає за можливе призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду у межах, наближених до мінімальних, визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст.ст. 100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 65, ч. 1 ст. 309 КК України, ст.ст. 11, 124, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: канабіс, масою 6,6 г. та саморобний пристрій для куріння, виготовлений із двох деформованих пляшок вставлених одна в одну та корок із нашаруванням на внутрішніх частинах речовини коричневого кольору - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 7 640 (сім тисяч шістсот сорок) гривень 60 коп.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4