Провадження № 1-кс/175/1218/25
12 серпня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу такого висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.07.2025 до відділення поліції № 2 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла інформація щодо виявлення фактів виготовлення та подальшого збуту саморобних вибухових пристроїв на території Дніпровського району, Дніпропетровської області.
Так, з огляду на вищевикладене, 08.08.2025 слідчим СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 проведено обшук транспортного засобу марки KIA SPORTAGE, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , коричневого кольору, 2019 року випуску (власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до інформаційної довідки з НАІС), що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено:
-предмет, схожий на пістолет,- поміщено до спец. пакету №WAR1596984.
Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що вилучене майно має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Рішення про підслідність на даний час не прийнято.
Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.170,172,173,174 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно, з позбавленням права на розпорядження та користування вказаними речами, які 08.08.2025, в ході проведення обшуку транспортного засобу марки KIA SPORTAGE, VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , коричневого кольору, 2019 року випуску (власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до інформаційної довідки з НАІС), що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено:
-предмет, схожий на пістолет,- поміщено до спец. пакету №WAR1596984;
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1