печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000261,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання слідчий у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000261 від 21.03.2022 за фактами фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу, вчинення державної зради, колабораційної діяльності, виготовлення та розповсюдження творів, що пропагують культ насильства і жорстокості, расову національну чи релігійну нетерпимість та дискримінацію, шахрайство, легалізація коштів отриманих злочинним шляхом, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч.ч. 1, 6 ст. 111-1, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 300 КК України.

Прокурор вказує, що учасники проросійського псевдо релігійного проекту «Міжнародний громадський рух «АллатРа» ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ін.), за допомогою художньої літератури, засобів масової інформації та інтернет-ресурсів, поширювали на території України інформаційні матеріали, що спрямовані на дискредитацію органів державної влади України, співпрацю з державою-агресором (російською федерацією), на підтримання загарбницької збройної агресії росії проти України.

Упродовж існування цієї організації, 2003-2022 року, діяльність якої продовжує тривати, її учасниками створено розгалужену мережу підконтрольних юридичних осіб, ТОВ «ВД «Сенсей» (), ТОВ «ИД «Лотос» (), ТОВ «АллатРа» (), Громадську організацію «Міжнародна організація «Лагода» (), Громадську спілку «Міжнародний громадський рух «АллатРа» () та її представництва по всій території Україні (регіональні осередки «МГР «АллатРа»), до яких увійшли громадяни Російської Федерації, які ймовірно були пов`язані із російськими спецслужбами.

Основними завданнями створених структур були залучення до своїх лав осіб з проросійськими поглядами, участь в антиукраїнських заходах, співпрацями із представниками Російської Федерації на користь останньої, підготовка інформаційних матеріалів негативного характеру стосовно діяльність українських державних інститутів, дискредитація українських історичних постатей, нав`язування радянського історичного минулого тощо.

Особливо активізувалася злочинна діяльність вказаної групи осіб, після початку збройного конфлікту у 2014 році розпочатого Російською Федерацією проти України.

Під прикриттям згаданих організацій її учасники умисно поширювали як на території України (серед різних верств населення у тому числі в державних закладах) так і за її межами на шкоду інтересам національної безпеки України та міжнародного правопорядку інформацію, якою заперечується існування української нації, територія України розглядається складовою Російської Федерації, період радянського союзу його комуністичний тоталітарний режим в особі органів безпеки висвітлювався в позитивному образі, тощо.

Поширення цієї інформації здійснювалося через художню літературу, у вигляді книг, таку як, (далі мова оригіналу) роман «ІНФОРМАЦІЯ_31»; роман «ІНФОРМАЦІЯ_32»; книга «ІНФОРМАЦІЯ_33»; книга « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; книга « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; книга « ІНФОРМАЦІЯ_2 », видану під псевдонімом « ОСОБА_10 », авторства учасника злочинної організації - ОСОБА_5 , у тому числі із використанням власних медіа та інтернет ресурсів (веб-сайт « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 веб-сайт « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 веб-сайт « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ІНФОРМАЦІЯ_8 веб-сайт « ІНФОРМАЦІЯ_9 » ІНФОРМАЦІЯ_10 веб-сайт « ІНФОРМАЦІЯ_11 » ІНФОРМАЦІЯ_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 », веб-посилання : ІНФОРМАЦІЯ_13

За висновками експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, шляхом розповсюдження вказаних матеріалів відбувалося маніпулювання суспільною свідомістю, зокрема поширенням інформації, що має пропагандистський характер, формування у суспільстві антиукраїнських настроїв та розповсюдження інформації, що має ознаки інформаційного впливу, спрямованого на підрив української державності.

Також у період травня-червня 2022 року учасниками організації за невстановлених слідством обставин змонтовано ряд відеозаписів, які за допомогою підконтрольних засобів масової інформації, а саме YouTube-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_14 » поширено для широкого кола людей в мережі Інтернет, під назвою :

- « ІНФОРМАЦІЯ_15 » ( ІНФОРМАЦІЯ_16

- « ІНФОРМАЦІЯ_17 » за веб-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_18

- «ІНФОРМАЦІЯ_34» за веб-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_19

- « ІНФОРМАЦІЯ_20 » за веб-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_21

- « ІНФОРМАЦІЯ_22 » за веб-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_23

- « ІНФОРМАЦІЯ_24 » за веб-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_25

- « ІНФОРМАЦІЯ_26 » за веб-посиланням ІНФОРМАЦІЯ_27

- « ІНФОРМАЦІЯ_28 » (веб-посилання: ІНФОРМАЦІЯ_29

Згідно висновку експерта Київського науково дослідного інституту судових експертиз - свідоме виготовлення і поширення вказаних відеоматеріалів, спрямовано на публічне заперечення збройної агресії російської федерації проти України, шляхом навмисного перекручування фактів, замовчування військових злочинів російської федерації і заперечення їх наслідків, публічні заклики до співпраці з державою-агресором шляхом «єднання» і «примирення», представлення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, як внутрішнього громадського конфлікту.

Поширення даного матеріалу підпорядковане меті нав`язати серед окремих категорій населення (військовослужбовців, представників органів державної влади та місцевого самоврядування) хибну думку про безперспективність опору російським збройним формуванням і переходу до співпраці з державою-агресором у напрямі «порятунку всього людства», навмисне применшення масштабів військових злочинів російської федерації та відволікання уваги широкої громадськості від подій в Україні.

Крім цього, з метою формування у світі негативного іміджу України, вищевказаними учасниками злочинної організації створено на території Російської Федерації, Республіки Білорусь, країнах Європи Центральної Азії та США власні представництва під прикриття діяльності Громадської спілки «Міжнародний громадський рух «АллатРа».

Окрім цього, учасники проросійської організації «АллатРа» шляхом зловживання довірою та використання методів психологічного впливу вводили в оману прихильників організації, а привласнені від них кошти, які надходили на розрахункові рахунки організації від 50 грн. до 25 тис. євро, рухоме та нерухоме майно, переоформляли на підставних осіб з подальшим використання як на власні потреби так і на пропагування проросійських наративів.

Після вторгнення збройними силами Російської Федерації 24.02.2022 на територію України, учасники організації, виїхали за межі України до Словацької Республіки.

ОСОБА_6 , 08 листопада 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

У ході досудового розслідування із цього провадження виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно згаданого підозрюваного.

За інформацією Департаменту Кібер Поліції НПУ, відомо що ОСОБА_6 , 03.05.2022 року, за допомогою електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_30 та абонентського номеру телефону: НОМЕР_1 з використанням паспортних даних громадянина України: НОМЕР_3 зареєструвався на криптовалютній біржі «Binance», якому присвоєно номер акаунту НОМЕР_2 .

Для подальшої протиправної діяльності ОСОБА_6 , використовує криптогаманці з метою приховання походження та подальшого руху коштів.

З метою приховування незаконно отриманих коштів та їх легалізації ОСОБА_6 15.01.2024 та 16.10.2024 з вищевказаного акаунта здійснив дві транзакції на криптовалютній біржі «Binance», у розмірі 149 TRX та 249 TRX на криптогаманець НОМЕР_4.

Встановлено, що вказаний криптогаманець є так званим «холодним гаманцем» (cold wallets), яким за попередньою інформацією володіє ОСОБА_6 та використовує його для акумулювання та перерозподілу криптовалюти, а також приховання ідентифікації власної особистості.

Вищевказані транзакції, останній здійснює для поповнення холодного гаманця криптовалютою TRX для подальшої можливості сплатити обов`язкових комісій у вигляді саме криптовалюти TRX під час виводу USDT з даного гаманця.

Використовуючи відкритий сервіс « Arkhan Exchange » (arkm.com) встановлено, що поповнення TRX на даний гаманець здійснюється лише з акаунту підозрюваного ОСОБА_6 , який у подальшому може використовувати для приховування грошових активів, з метою подальшого спрямування їх на фінансування тероризму та війни.

У зв`язку із викладеним, постановою слідчого від 06.05.2025 у кримінальному провадженні віртуальні активи (криптовалюта), що знаходиться у криптогаманці НОМЕР_4, визнано речовими доказами.

У судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява слідчого ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відстуності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1 3 статті 64 2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 від 06.05.2025 майно на арешті якого наполягає слідчий, визнано речовим доказом.

Як вбачається із матеріалів клопотання, вилучене майно оглянуто та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також наявні достатні підстави вважати, що набуте кримінально-протиправним шляхом.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000261 - задовольнити.

Накласти арешту на криптогаманець НОМЕР_4 - USDT_TRX з активами, із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним криптогаманцем з активами у будь-який спосіб.

Заблокувати криптоактиви на гаманці НОМЕР_4 - USDT_TRX, що обслуговується компанією «Tether Limited».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1