Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1602/24
Провадження № 1-кп/689/57/25
УХВАЛА

11 червня 2025 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ярмолинецького районного суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000486 від 17.11.2022 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції від 22.11.2018 р.), ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:

В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження №0000486 від 17.11.2022 р., про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 (в редакції від 22.11.2018 р.), ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурором подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .. В клопотанні зазначено, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, обвинувачений може ухилитись від суду, розгляд справи триває, не допитано свідків, що обумовлює необхідність продовження застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений та захисник заперечували проти задоволення клопотання. Обвинувачений посилався на тривале перебування під вартою, недоведеність його вини за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки допитаний у судовому засіданні потерпілий заперечив факт втрати ним коштів, а оглянуті в судовому засіданні відеозаписи з камер спостереження його вину не доводять. Захисник додатково покликався на можливість застосування цілодобового домашнього арешту.

Інші присутні учасники провадження заперечували щодо задоволення клопотання, або покладались на розсуд суду.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши учасників провадження, суд встановив наступне.

До обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалами Ярмолинецького районного суду строк дії запобіжного заходу продовжено до 23.06.2025 р..

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд враховує посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на тривале перебування його під вартою. Водночас, не зважаючи на це, перебіг ефективного розслідування справи затримується з об`єктивних причин, а саме, значної кількості учасників провадження, вимушеного зупинення провадження у справі щодо двох обвинувачених, необхідність вжиття заходів до з`ясування місця перебування обвинувачених, мобілізованих до ЗСУ та неможливістю продовження судового розгляду без їх участі. Таким чином, не зважаючи на заходи, які вживаються судом, обсяг досліджених судом доказів не дає підстав для висновку про зменшення ризиків, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Судом вживаються заходи до зменшення ризиків у зв`язку із продовженням дослідження доказів, зокрема, по епізоду, інкримінованому за ч. 4 ст. 187 КК України. Водночас, обвинувачення ОСОБА_4 за вказаною нормою ґрунтується не лише на досліджених доказах, а й інших доказах, дослідження яких ще не проведено. Сторона обвинувачення посилається на необхідність повторного допиту потерпілого, який, на її думку, змінив свої покази, а також допиту свідків, у т.ч. заявника. При цьому, захисник визнав, що ОСОБА_4 також не допитаний, погодився давати покази після дослідження інших доказів.

Таким чином, суд вважає завчасним твердження сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченого за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки такий висновок може ґрунтуватись лише на дослідженні усіх доказів в сукупності.

Не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, беручи до уваги, що розгляд справи по суті не завершено до спливу строку тримання під вартою, то визначені ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховування від суду (обумовлена передбаченою законом можливою мірою покарання, яка пов`язана із позбавленням волі), вчинення нових злочинів (обумовлена багатоепізодністю інкримінованої діяльності), а також можливість незаконно впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні, які на даний час у кримінальному провадженні свої покази в судовому засіданні не надали, поки не відпали і вони в повній мірі обґрунтовують тримання особи під вартою.

Посиланням захисника на попередні мотиви заперечень щодо продовження тримання під вартою та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу надавалась оцінка ухвалами суду.

Суд враховує, що ОСОБА_4 за місцем фактичного проживання (без реєстрації) характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим. Однак, стосовно міцності соціальних зв`язків обвинуваченого суд виходить з того, що зі слів самого ОСОБА_4 він не перебуває в зареєстрованому шлюбі, фактично проживає поза місцем своєї реєстрації - в м. Києві, та працює на посаді оператора на значній віддаленості від місця реєстрації та фактичного проживання. Один з інкримінованих обвинуваченому злочинів передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, був вчинений із застосуванням насильства. У зв`язку із цим суд не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та визначати розмір застави.

Обставини, за яких йому був обраний запобіжний захід істотно не змінились. Таким чином, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 09.08.2025 року.

Строк дії цієї ухвали закінчується 09.08.2025 року.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 діб з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1