Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9815/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/554/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №295/9815/25 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 липня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого дізнавача СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000211 від 21.05.2025,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт автомобіля марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 . Вважає ухвалу необґрунтованою. Зазначає, що ОСОБА_7 не має жодного відношення до даного кримінального провадження, а вказаний автомобіль не має ознак речового доказу. Вказує, що арештом майна порушені вимоги розумності та співрозмірності, не зазначено підставу арешту майна та не враховано, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем, має поранення та проходить лікування, а тому транспортний засіб йому потрібен для відвідування медичних закладів.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що дізнавач звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000211 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під приводом купівлі-продажу автомобіля марки Вольво V50 в кузові чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 заволоділа грошовими коштами гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході санкціонованого обшуку 18.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 відшукано автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 , на який дізнавач просив накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на завдання арешту майна, враховуючи, що слідчим суддею було надано дозвіл на обшук та вилучення зокрема, автомобіля марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи ризики, встановлені ч.1 ст. 170 КПК України, є необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, надав письмові заперечення на апеляційну скаргу та просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000211 від 21.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, з посиланням на те, що 04.02.2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під приводом купівлі-продажу автомобіля марки Вольво V50 в кузові чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 заволоділа грошовими коштами гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.07.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку у будинку, а також прилеглої території домоволодіння, гаражних приміщень, нежитлових приміщень, прибудов за адресою: АДРЕСА_1 , якими користується ОСОБА_9 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також предметів, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, а саме: транспортного засобу марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 ; транспортного засобу «Volvo V50» 2006 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_2 ; мобільних телефонів, на яких знаходяться відомості щодо вчинення кримінального правопорушення; документів, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

В ході обшуку 18.07.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 відшукано та вилучено автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у клопотанні дізнавача про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Доводи апелянта про те, що вилучений автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 не містить ознак речового доказу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про накладення арешту на автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до Договору комісії від 03.02.2025 ОСОБА_9 передала ТОВ «Житомир-АВТО» вказаний автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 для продажу, в подальшому 04.02.2025 продала вказане авто ОСОБА_10 , який з нею повністю розрахувався. Натомість від ОСОБА_10 остання отримала в обмін автомобіль «Volvo V50» 2006 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_2 . Проте, через «Дію» транспортний засіб автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 12.02.2025 було фактично переоформлено на ОСОБА_7 , а не на ОСОБА_10 .

Вказані обставини апелянтом не заперечуються. А тому на переконання колегії суддів, вказаний автомобіль марки «Ford» моделі «Focus», з д.н.з. НОМЕР_1 містить ознаки речового доказу та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 не має будь-якого статусу у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Апеляційний суд звертає увагу, що арешт майна є тимчасовим заходом, тобто він не є безстроковим, та обмежений строком досудового розслідування, який чітко регламентований статтею 219 КПК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що після проведення певних процесуальних та слідчих дій, в тому числі, експертних досліджень, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, що не позбавляє власника майна в подальшому ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Також, колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 липня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого дізнавача СД Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000211 від 21.05.2025 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: