ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового

засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000151,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новодністровськ Чернівецької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 65 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 196820 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять) гривень.

Покладено на підозрювану ОСОБА_6 строком до 16 вересня 2025 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

ЄУНС: 727/8831/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

НП:11-сс/822/193/25 Доповідач: ОСОБА_1

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

На вказане рішення слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Уважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано, що саме на стадії досудового розслідування слідчий суддя може і повинен врахувати наявність "обґрунтованої підозри" та оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

На думку апелянта, вищевказаних підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави, немає.

Окрім того, слідчим суддею не враховано, що більшість доказів, доданих до клопотання не стосуються безпосередньо ОСОБА_12 , а іншої особи - підозрюваної у справі. Отже, при наявності лише наданих доказів, є передчасним твердженням, що повідомлена ОСОБА_13 підозра є належним чином обґрунтованою, навіть для обґрунтованого рішення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави.

Указує і на те, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі взагалі не надано оцінку тому, що слідчий і прокурор в поданому клопотанні жодним чином не довели, що застосування будь-якого з більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для забезпечення подальшого досудового розслідування стосовно його підзахисної.

Ухваленим рішенням про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наявність тільки одного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - можливого незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Однак, слідчим суддею лише констатована можливість наявності такого ризику, але жодних підтверджень і належних обґрунтувань такого висновку не наведено.

Щодо інших ризиків, зазначених в клопотанні органу досудового розслідування, слідчим суддею констатований факт тільки припущення таких ризиків без посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а тому не встановлено наявність таких ризиків у підозрюваної ОСОБА_12 .

Стверджує, що в судовому засіданні при розгляді клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу було належним чином перевірені додані документальні докази майнового і сімейного стану ОСОБА_6 , окрім того слідчим суддею встановлений факт, що остання є єдиним годувальником в сім`ї. Разом з тим, за результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування, суд дійшов висновку про те, що застосування стосовно ОСОБА_12 застави в сумі 402724 грн. є непомірним для останньої, однак всеодно застосував запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Положеннями ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, СУ ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000151, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за яким 16.07.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у його вчиненні.

17.07.2025 р. старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваної ОСОБА_6 , яке 18.07.2025 р. ухвалою слідчого судді було задоволено частково.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов правильного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою, а долучені до клопотання матеріали є такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила дане кримінальне правопорушення.

Вказане узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то такі знайшли своє підтвердження та об`єктивно існують, а тому задля їх попередження необхідно застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді застави.

Так, апеляційним суд погоджується із висновками слідчого судді про існування ризику незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, зважаючи на те, що досудове розслідування триває і не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.

На даний час застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_6 повністю відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час розгляду даного питання. При цьому, на думку апеляційного суду, інший, більш м`який запобіжний захід, не здатен запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної в майбутньому.

Що стосується доводів захисника про недоведеність ризиків, то вони є безпідставними.

Так, метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрювана обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому. А тому слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваної, що і було зроблено слідчим суддею у цьому провадженні.

Що стосується розміру застави, то він є пропорційним наявним ризикам та тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення. При його визначенні слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стану підозрюваної, зокрема факт, що вона є єдиним годувальником у сім`ї. Саме ці обставини стали підставою для зменшення початково запропонованого прокурором розміру застави зі 133 прожиткових мінімумів до 65 прожиткових мінімумів, що свідчить про урахування конкретних обставин справи.

Разом з тим, навіть можливі негативні наслідки для підозрюваної, зокрема зменшення доходу, не можуть бути самостійними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу, якщо наявні обґрунтовані ризики.

Такий підхід узгоджується із завданнями досудового розслідування, спрямованими на всебічне, повне та неупереджене з`ясування обставин кримінального правопорушення. У справах щодо корупційних злочинів суди зобов`язані забезпечити не лише дотримання прав підозрюваного, а й ефективний захист суспільних інтересів, що потребує підвищеної суворості в оцінці потенційних загроз.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою та обґрунтованою, отже підстав для її скасування, як про це просить апелянт, немає.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.177, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду з розгляду

кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3