У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси клопотання в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.205, ч.2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Черкаського районного суду перебуває об`єднане кримінальне провадження - внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 23.06.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 , ч.4 ст. 191 КК України відносно ОСОБА_6 - внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 22.08.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 , ч.2 ст. 366 КК України відносно ОСОБА_6 . - внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 29.04.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 366, ст. 205 КК України відносно ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст.191, ч.2 ст.205, ч.2 ст.366 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Згідно ч.4 ст. 190 КК України в редакції чинній на момент інкримінованого діяння (30.07.2013 року) ОСОБА_6 інкримінується, заволодіння чужим майном (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки вчинене в особливо великих розмірах, проте санкція статті ч.4 ст. 190 КК України тому стороною захисту враховуючи чинність принцип зворотної дії у часі норм що покращує становище обвинуваченого викладеного у ч.1 ст. 5 КК України, проте що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість, тому вважаю що до застосування під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховуватись саме санкція а ч.4 ст. 190 станом на даний час, а саме карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

У відповідності до ч.4 ст. 191 КК України чинній в редакції чинній на момент інкримінованого діяння (13.11.2012 року) ОСОБА_6 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинена у великих розмірах.

Проте знову ж таки враховуючи принцип закладений у ст. 5 КК України, тому вважаю що до застосування під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховуватись саме санкція ч.4 ст. 191 станом на даний час, а саме караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Крім того ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в період з лютого по липень 2013 року обіймаючи посаду Генерального директора «ДП «Златодар» вчинив службове підроблення, тобто складення і видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів , що спричинили тяжку наслідки, тобто ч. 2 ст. 366 КК України.

Так само ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні службового підроблення, а саме внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що призвело до порушення законних прав та інтересів ТОВ «Трейдфілд Україна» та СФГ «Настасія» на загальну суму 898.788 грн., а всього спричинило збитки на загальну суму 15 498 776,27 грн., що в 28 888 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законам інтересам окремих юридичних осіб вчинене в період з 01 жовтня 2012 року по 16.07.2013 року караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.4,5 ст. 12 КК України Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

У відповідності до ст. 49 КК України Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч.2 ст. 285 КПК України Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до п.8 Постанови пленуму ВСУ Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК ( 2341-14 ), якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК ( 2341-14 ).

Згідно правової позиції ВС від 11.11.2020 року № 455/229/17 Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень які у відповідності до ст.. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких та тяжких кримінальних правопорушень, в той же час події, які інкримінуються ОСОБА_6 відбулись з жовтня 2012 року по липень 2013 року, тобто більше 10 років, він не ухилялась від слідства та суду, тому вважаю, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_6 від кримінальності відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Щодо закриття кримінального провадження за ст. 205 КК України Крім того ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні фіктивного підприємства, тобто створення суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, що призвело до порушення законних прав та інтересів ТОВ «Трейдфілд Україна» (назву змінено з ТОВ «Полігрейн Агро») на загальну суму 15 049 382, 27 грн. та СФГ «Настасія» на загальну суму 898.788 грн., а всього спричинило збитки на загальну суму 15 498 776,27 грн., що в 28 888 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів, чим спричинено велику матеріальну шкоду зазначеним юридичним особам, тобто у вчиненні злочину передбаченого ст. 205 КК України.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. (ст. 58 Конституції України). Згідно зі ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 284 ч. 1 п. 4 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес" від 18 вересня 2019 року N 101-IX (далі Закон N 101-IX), який набрав чинності Частина 7 ст. 42 Закону України "Про правотворчу діяльність", у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акта в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента. Таким чином, з 25 вересня 2019 року, ст. 205 виключено з КК України, тобто відбулась декриміналізація діяння, інкримінованого ОСОБА_6 .

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частина 3 ст. 479-2 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, вину в інкримінованих злочинах не визнав.

Представники потерпілих сторін в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд кримінального провадження без їхньої участі.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо клопотань захисника про закриття провадження в частині обвинувачення не заперечували.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. Аналогічну норму містить і ч. 1 ст. 285 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Положеннями статті 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це визначений ст. 49 КК України проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка ймовірно вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2, 3 ст. 49 КК України) чи інших обставин, що визначають особливості застосування строків давності або взагалі виключають можливість їх застосування (ч. 5, 6 ст. 49 КК України).

Обов`язковою умовою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є його згода на таке звільнення в силу вимог ч. 3 ст. 258 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 судом було роз`яснено право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 191ч. 2 ст. 366 КК України у зв`язку зі сплином строків давності, та право заперечувати проти такого звільнення та клопотати про продовження розгляду провадження судом.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив закрити провадження щодо нього в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч. 4 ст. 191ч. 2 ст. 366 КК України .

ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.205, ч.2 ст.366 КК України.

ОСОБА_6 інкримінується, заволодіння чужим майном (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки вчинене в особливо великих розмірах, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 190 КК України, кінцевою датою вчинення даного злочину сторона обвинувачення визначає 30.07.2013 року.

Враховуючи чинність принцип зворотної дії у часі норм що покращує становище обвинуваченого викладеного у ч.1 ст. 5 КК України, проте що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість, тому вважаю що до застосування під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховуватись саме санкція а ч.4 ст. 190 станом на даний час, а саме карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

У відповідності до ч.4 ст. 191 КК України чинній в редакції чинній на момент інкримінованого діяння (13.11.2012 року) ОСОБА_6 інкримінується заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинена у великих розмірах.

Проте знову ж таки враховуючи принцип закладений у ст. 5 КК України, тому під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховуватись саме санкція ч.4 ст. 191 станом на даний час, а саме караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Крім того ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що в період з лютого по липень 2013 року обіймаючи посаду Генерального директора «ДП «Златодар» вчинив службове підроблення, тобто складення і видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів , що спричинили тяжку наслідки, тобто ч. 2 ст. 366 КК України.

Так само ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні службового підроблення, а саме внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що призвело до порушення законних прав та інтересів ТОВ «Трейдфілд Україна» та СФГ «Настасія» на загальну суму 898.788 грн., а всього спричинило збитки на загальну суму 15 498 776,27 грн., що в 28 888 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законам інтересам окремих юридичних осіб вчинене в період з 01 жовтня 2012 року по 16.07.2013 року караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.4,5 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

У відповідності до ст. 49 КК України Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Ураховуючи викладене, суд уважає, що наявні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у відповідній частині.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив закрити провадження, щодо нього в частині, при цьому свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Розглядаючи клопотання захисника про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 205 КК України у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність, суд ураховує наступне. Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується, з-поміж іншого, в обвинувачується у скоєнні фіктивного підприємства, тобто створення суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, що призвело до порушення законних прав та інтересів ТОВ «Трейдфілд Україна» (назву змінено з ТОВ «Полігрейн Агро») на загальну суму 15 049 382, 27 грн. та СФГ «Настасія» на загальну суму 898.788 грн., а всього спричинило збитки на загальну суму 15 498 776,27 грн., що в 28 888 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів, чим спричинено велику матеріальну шкоду зазначеним юридичним особам, тобто у вчиненні злочину передбаченого ст. 205 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» від 18 вересня 2019 року № 101-IX, який набрав чинності 25 вересня 2019 року, ст. 205 виключено із КК України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. З огляду на порушення таким формулюванням презумпції невинуватості вказаний пункт Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2022 року № 3-р(II)/2022 визнано неконституційним та визначено, що він втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Водночас, Верховній Раді надано доручення привести такий пункт у відповідність із Конституцією України та Рішенням Конституційного Суду України.

16 серпня 2022 року Верховна Рада України прийняла за основу Проект Закону № 7630 від 02 серпня 2022 року «Про внесення змін до КПК України щодо закриття кримінального провадження в зв`язку з декриміналізацією діяння», відповідно до якого пропонується доповнити ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 4-1 наступного змісту «втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа». Таким чином, станом на момент розгляду судом клопотання захисника про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 205 КК України, зазначений злочин декриміналізовано, водночас п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України втратив чинність у зв`язку з неконституційністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 1 ст. 8 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Ураховуючи викладене, суд уважає, що особа не може перебувати під тягарем обвинувачення за ймовірне вчинення діяння, що законом про кримінальну відповідальність не визнається кримінальним правопорушенням, оскільки результатами розгляду судом такого обвинувачення не може бути ухвалення вироку. Не є справедливим той судовий процес, який розглядає обвинувачення, пред`явлене за статтею закону про кримінальну відповідальність, якої не існує, а держава не може виправдовувати перебування особи під тягарем обвинувачення неприведенням законодавства у відповідність до визначених у Конституції України презумпцій, у зв`язку з чим суд уважає за доцільне зарити провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 205 КК України у зв`язку зі скасуванням кримінальної відповідальності за інкриміноване йому діяння.

Керуючись ст. 12, 44, 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінально відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000208 від 22.08.2013 року в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 366 КК України закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000416 від 29.04.2013 в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 366 КК України закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000459 від 23.06.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 190 КК України закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000416 від 29.04.2013 в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 205 КК України закрити у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1