Справа №463/3821/25
Провадження №1-кп/463/385/25
В И Р О К

іменем України

25 червня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, солдата ВЧ НОМЕР_1 за ч.4 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи призначеним на посаду номер обслуги 2 механізованого відділення 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби та вибути у подальшому в район виконання бойових завдань, проте не будучи ознайомленим з такими письмовим рішення командування частини, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, в порушення вимог вищевказаного законодавства, не отримавши дозволу командування, 05.09.2023 до 14.00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та перебував понад три доби поза межами розташування вказаної військової частини, а саме до 28.12.2024, коли був виявлений та доставлений до військової частини НОМЕР_3 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 28.12.2024 №359 (по стройовій частині) зарахований до списків військової частини НОМЕР_3 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , на займану посаду солдат 3-ї роти резерву рядового складу.

Крім того, 30.12.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, солдат ОСОБА_4 відповідно до наказу військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 30 грудня 2024 року №362 вибув для проходження служби 30 грудня 2024 до військової частини НОМЕР_4 , що дислокується в Закарпатській області, та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, який полягає в тимчасовому ухиленні від проходження військової служби, до 13.03.2025, тобто до моменту затримання його органами досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_5 , не з`явився вчасно без поважних причин для подальшого проходження служби, перебуваючи понад три доби поза межами розташування вказаної військової частини НОМЕР_4 .

Відтак, з 05.09.2023, окрім 28-29.12.2024 року, до 13.03.2025, тобто до моменту затримання його органами досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_5 , солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи за місцем свого проживання.

Під час незаконного перебування за межами розташування військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_4 солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це зробити.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся дав показання, що дійсно 05.09.2023 до 14.00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та перебував понад три доби поза межами розташування вказаної військової частини, а саме до 28.12.2024, коли був виявлений та доставлений до військової частини НОМЕР_3 . Вказав, що самовільно залишив військову частину через свій негативний стан здоров`я. Вказав, що лікування не можливо було провести в умовах військової частини.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, сумнівів у його позиції немає, сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч.5 ст. 407 КК України оскільки він вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби та нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

При цьому слід також врахувати при призначенні покарання ОСОБА_4 , що він був засуджений вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та 6 місяців, а отже при призначенні покарання ОСОБА_4 слід також застосовувати і вимоги,які містяться у ст. 71 КК України.

Цивільний позову у справі не заявлений.

Судових витрат в даному кримінальному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369,370,373,374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково не відбуте покарання за вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року та визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 2 (два) місяці.

Речові докази в кримінальному провадженні -відсутні.

Цивільний позову у справі не заявлений.

Судових витрат в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання 13.03.2025 року о 10-10 год.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1