В И Р О К

іменем України

Справа № 210/3239/23

Провадження № 1-кп/210/168/25

23 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю адвоката ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000085 від 10.04.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше судимий

15.05.2024 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.. 121 ч.2, 122 ч.1 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,

прож. АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 27.03.2023 року приблизно о 17:55 годин, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , побачив компанію малолітніх дітей, серед яких була потерпіла ОСОБА_6 , які бігали по гаражам.

Між ОСОБА_5 та компанією дітей виник словесний конфлікт, на ґрунті якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 почав наздоганяти дітей та, знаходячись на даху гаражу, розташованого у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи з умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, штовхнув ОСОБА_6 з даху гаражу на землю, після чого стрибнув за нею та почав наносити невстановлену кількість ударів кулаками обох рук та ногами в область обличчя, голови та живота, в результаті чого ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя, струсу головного мозку, забою передньої стінки живота та забою лівого гомілково-ступеневого суглобу.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №741 від 16.05.2023, в результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_5 малолітній потерпілій ОСОБА_6 спричинені ушкодження у вигляді забою передньої стінки живота та забою лівого гомілково-ступеневого суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів та садна обличчя, струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розгляд здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєнні злочину не визнав, суду пояснив, що в той день погнався за дітьми, які його дражнили. Заліз за ними на гараж та побіг по даху гаража. Хлопці втікли, а він наздогнав дівчинку та зіштовхнув її з гаражу, вона впала на землю між гаражами, потім він сплигнув та пішов геть, руками та ногами дівчинку не бив.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними доказами.

Відеозаписом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка під час досудового розслідування була допитана із застосуванням методики «зеленої кімнати» у присутності законного представника, психолога з застосуванням безперервної відеофіксаціїї, в ході якого ОСОБА_6 пояснила, що 27.03.2023 вони з друзями гралися біля гаражів. ЇЇ друг Марк чимось образив чоловіка без визначеного місця мешкання та він погнався за ними по гаражам. Хлопці сплигнули, а вона залишилась стояти на гаражі, підбіг цей чоловік зіштовхнув її з гаражу, вона впала, він сплигнув на неї та почав її бити по різним частинам тіла руками та ногами. Вона дала йому здачі та втекла. (а.с. 67)

Відеозаписом допиту малолітнього свідка ОСОБА_7 , який під час досудового розслідування був допитаний із застосуванням методики «зеленої кімнати» у присутності законного представника, психолога з застосуванням безперервної відеофіксаціїї, в ході якого пояснив, що вони з друзями проходили біля чоловіка без визначеного місця мешкання, коли той запитав його «чи хоче він жити». ОСОБА_7 відповів, що хоче й чоловік зненацька погнався за ними. Вони з друзями залізли на гаражі, всі сплигнули, а ОСОБА_8 стояла у «ступорі». Підбіг той чоловік та скинув її з гаражу, а потім почав бити. ОСОБА_7 побіг за гаражі та побачив ОСОБА_9 , яка стояла на колінах та потім вони її відвели додому. (а.с. 77)

Відеозаписами допитів малолітніх свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які під час досудового розслідування були допитані із застосуванням методики «зеленої кімнати» у присутності законних представників, психолога з застосуванням безперервної відеофіксаціїї, які, кожен окремо, надали аналогічні свідчення щодо спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. (а.с. 91, 139).

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується :

-протоколом про прийняття заяви про від 27.03.2023 року від ОСОБА_12 згідно якого

чоловік без визначеного місця мешкання 27.03.2023 близько 18 години 00 хвилин побив малолітню доньку заявниці ОСОБА_6 , 2012 року народження (а.с. 15);

-випискою з медичної картки стаціонарної хворої №1942 на ОСОБА_6 згідно якої

27.03.2023в 18:30 її побив невідомий чоловік біля гаражів. Діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, забій передньої стінки живота, забій лівого г/ступневого суглобу.

( а.с. 27);

-висновком судово-медичного експерта №741 від 29.05.2023, згідно якого у ОСОБА_6

виявлені садно обличчя, струс головного мозку, забій передньої стінки живота, забій лівого гомілково-ступневого суглобу, що підтверджується даними огляду, медичних документі на її ім?я. Характер тілесних ушкоджень у потерпілої свідчить про утворення забоїв м?яких тканин, струсу головного мозку від багаторазові дії тупих твердих предметів за механізмом удар (удар - стиснення), такими предметами могли бути кулак руки, взута нога та інші тупі тверді предмети, які мали подібні властивості. Характер загоєння виявлених ушкоджень (дані в наданих медичних документах) свідчить що ушкодження могли бути отримані не пізніше дати їх встановлення у медичному закладі 27.03.2023 року. За своїм характером виявлені ушкодження в області живота та лівого гомілково-ступеневого суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів (П.2.3,5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. N?6. За своїм характером виявлені в області голови ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоровя тривалістю понад 6 діб, але не більше як 3 тижні (21 день). Потерпілий завдавалися травматичні вплини в область голови (обличчя), передньої стінки живота, лівого гомілково-ступневого суглобу, на що вказують дані медичних документів. Локалізація та характер виявлених ушкоджень не характерні для одночасного виникнення внаслідок падіння на площину (а.с. 43-44);

-протоколом огляду місця події від 06.06.2023 року з фототаблицею, де 27.03.2023

потерпілій ОСОБА_6 завдано тілесні ушкодження, а саме відкритої ділянки місцевості біля будинку №11 по вул. Мистецька в Металургійному районі м. Кривого Рогу (а.с. 58-61);

-протоколом проведення слідчого експерименту разом із потерпілою ОСОБА_6 у

присутності законного представника та психолога із застосуванням відеофіксації, під час якого потерпіла на місці події детально розповіла про обставини завдання їй тілесних ушкоджень, а також показала механізм їх спричинення (а.с. 132-134);

-згідно висновку судово-психіатричного експерта №339 від 09 травня 2023 року

ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі емоційно нестійкого розладу особистості. У період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ( а.с. 124-125).

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 і кваліфікує його дії по ст. 125 ч.2 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

Так, згідно постанови Верховного суду від 23.11.2021, справа №369/1044/19 судом було досліджено відеозапис допиту свідка за правилами «зеленої кімнати», в якому вона детально розповіла про обставини вчиненого злочину. Судом констатовано, що таке дослідження доказу-відеозапису і прийняття відеосвідчень як доказу в суді дозволяє уникнути необхідності повторних викликів та допитів дитини та її ревіктимізації, що відповідає міжнародним вимогам до дитини-свідка чи жертви злочинних посягань.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо судочинства у питаннях дітей-жертв і дітей-свідків злочинів кожна дитина має право на першочергову увагу якнайкращому забезпеченню своїх інтересів, включаючи право на захист і можливість гармонійного розвитку.

Відповідно до пункту 49 Віденських керівних принципів держави повинні перевірити, оцінити і поліпшити, якщо це необхідно, стан доказового і процесуального права, що регулює становище дітей-свідків злочинів, аби у повному обсязі забезпечити захист їхніх прав, і що слід намагатися, наскільки можливо, не допускати прямих контактів між дитиною-жертвою і правопорушником під час процесу розслідування і кримінального переслідування, а також в ході судових слухань.

Таким чином, дитину як потерпілого/свідка доцільно допитувати лише тоді, коли обставини у справі не можна повно і достовірно встановити за допомогою інших доказів, що є у справі, оскільки допит у суді може викликати стрес у дитини.

Крім того, законодавство України було доповнено ч. 11 ст. 615 КПК України, згідно якої показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Таким чином в умовах воєнного стану розглядається можливість використання позасудових показань за умови дотримання процесуальних гарантій та повної відеофіксації допиту. Такі показання можуть бути використаними судом для обґрунтування своїх висновків без безпосереднього сприйняття показань в судовому засіданні присутнього в ньому учасника кримінального провадження.

Вказані положення відповідають висновку Європейського суду з прав людини у рішенні «Макеян та інші проти Вірменії», в якому Суд констатував, що надання переваги показанням, наданим під час досудового слідства над показаннями, наданими на відкритому суді саме по собі не викликає питання справедливості судового провадження якщо ця перевага обґрунтована і показання були надані за власним бажанням особи. Під час допиту дотримані всі права дітей-свідків та дитини потерпілої, показання надавались ними у дружній до дитини обстановці, у присутності законних представників, психолога, а тому проведення такого допиту відповідає найкращим інтересам дитини, об`єктивні обставини, які б свідчили, що діти надавали свідчення під примусом відсутні.

Виходячи з наведеного, показання надані малолітньою потерпілою ОСОБА_6 та малолітніми свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є логічними, послідовними, а відповідно є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_5 , їх показання узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на момент скоєння кримінального проступку не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіата з 1993 року з приводу емоційно-нестабільного розладу особистості, з 04.05. 2023р. по 18.05. 2023р. перебував на стаціонарному лікуванні в «КБЛПД» ДОР» з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів (амфетаміну, метамфетамін), характеризується посередньо.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Обставин, що помякшують покарання в силу ст. 66 КК України, не встановлено.

Підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого відсутні, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку відносно малолітньої дитини, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжчують та помякшують покарання і вважає неможливим його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , 15.05.2024 року засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ст.121 ч.2, ст.122 ч.1 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, суд вважає необхідним на підставі ст. 70 ч.4 КК України до покарання по даному вироку частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2024 року.

Речові докази відсутні, запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді 2 ( двох ) років обмеження волі.

На підставі ст. 72, 70 ч.4 КК України до покарання по даному вироку частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15.05.2024 року і остаточно призначити до відбування 08 (вісім) років 07 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту затримання з 25.05.2023 року.

ОСОБА_5 знаходиться під вартою у зв`язку з відбуванням покарання у вигляді позбавлення волі за іншим вироком суду, у зв`язку з чим запобіжний захід до набрання вироком законної сили судом не обирається.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1