Справа № 165/935/25
Провадження № 1-кс/165/412/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відео-конференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Жовтневе міста Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у кримінальному провадженні 0000063 від 03.02.2025 за підозрою у вчиенні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1, ч.2 ст.317 КК України

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинські області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 04.02.2025за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1, ч.2 ст. 317 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.36, ст.37 КПК України здійснюється прокурорами Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні 4 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та 15 злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст. 317 КК України, за обставин, викладених у врученому йому 24.04.2025 повідомленні про зміну підозри та нову підозру..

07.04.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України. Ухвалою слідчого судді від 08.04.2025 щодо нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних злочинів поза розумним сумнівом підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, у тому числі: матеріалами оперативних закупок наркотичних засобів, висновками судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, матеріалами проведеного комплексу оперативно-розшукових заходів із застосуванням оперативно-технічних засобів, отриманими в порядку, передбаченому Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», зокрема, аудіо-, відеоконтролю особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколом обшуку, іншими зібраними доказами в їх сукупності та логічному взаємозв`язку.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.1 ч.1 ст.177КПК України, слідчий зазначає, що підозрюваний ніде офіційно не працює, дітей на утриманні не має, як і міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, підозрюється у вчиненні кількох тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, з невеликим інтервалом у часі між їх вчиненням, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відтак, усвідомлюючи тяжкість імовірного покарання у виді позбавлення волі на значний строк, з високою вірогідністю у разі обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності, а наявні постійні контакти із особами, схильними до вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, можуть у цьому допомогти. Варто також зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Окрім цього, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий зазначає, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_6 буде мати можливість незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, та які в ході судового провадження можуть дати проти нього викривальні показання, перешкоджаючи їх прибуттю до органу досудового розслідування та суду, з метою давання повних та достовірних показань. Також йому можуть бути відомі анкетні дані особи, яка брала участь у проведенні оперативних закупок наркотичного засобу в якості закупника, на яку підозрюваний з високою вірогідністю буде здійснювати незаконний вплив в разі обрання менш суворого запобіжного заходу.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.4 ч.1 ст.177 КПК України слідчий зазначає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору відомостей, які характеризують його особу, вживати заходів щодо переховування грошових коштів та інших цінностей, отриманих від збуту заборонених в обігу речовин, збувати інше особисте майно, на яке ще не накладено арешт з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, вчиняти інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий зазначає, що ОСОБА_6 у даному провадженні підозрюється у вчиненні чотирьох тяжких корисливих злочинів, пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів. Також, 07.04.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 вилучено прозорий зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, і незаконні збути саме цього виду наркотичних засобів підозрюваним задокументовано правоохоронними органами в ході проведення усіх попередніх оперативних закупок, окрім того вилучено прозорі зіп-пакети, ваги, що в сукупності свідчить про намір продовжувати вчиняти злочинну діяльність пов`язану із незаконним обігом психотропних речовин, запобігти чому можливо лише шляхом застосування до ОСОБА_6 виняткової міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден менш суворий запобіжний захід, у тому числі у виді цілодобового домашнього арешту, не здатен запобігти даному ризику.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст.178 КПК України, а саме тим, що:

наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких;

у разі визнання винним ОСОБА_6 у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, йому загрожує покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна;

ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не займається суспільно-корисною діяльністю, обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливих злочинів для отримання доходів на власні потреби.

Процесуальними діями, завершення проведення яких потягнуло необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою на стадії досудового розслідування, є необхідність проведення додаткового дослідження інформації, отриманої під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи, проведення допиту свідків, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , оголошення кінцевої підозри, аналізу та систематизування зібраних матеріалів, ознайомлення самого підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 з матеріалами кримінального провадження №0000063 від 04.02.2025.

Без проведення вищевказаних процесуальних дій, обвинувальний акт не може бути направлений у порядку ст.291 КПК України до суду, оскільки згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, факт завершення досудового розслідування не свідчить про його закінчення і у період між завершенням досудового розслідування та його закінченням судовий контроль за дотриманням прав підозрюваних осіб у кримінальному провадженні продовжує здійснювати слідчий суддя, який в тому числі може приймати рішення щодо застосування і продовження строку застосування до осіб запобіжних заходів.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1, ч.2 ст. 317 КК України, а менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, описаним в клопотанні, тому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задоволити частково, продовживши строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 липня 2025 року включно.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захисник зазначив, що підозра за ч.1, ч.2 ст.317 КК України не підтверджена жодними доказами, слідчим у клопотанні не зазначено про збільшення, або ж про зменшення ризиків, які слугували застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому просили замінити запобіжний захід ОСОБА_6 на менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі продовження раніше застосованого запобіжного заходу,оскільки розмір застави, визначений у попередній ухвалі є непосильним для родичів підозрюваного ОСОБА_6 зменшити розмір застави.

Заслухавши пояснення та думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний заххі у виді тримання під вартою може бути застосований лише до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує те, що у судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість з високою вірогідністю підозрюваним переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, а також існує високий ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушення, зокрема у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 за ч.1, ч.2 ст.317 КК України не знайшла підтвердження у судовому засіданні.

Ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховує обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, яка підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами доданими до клопотаннь про застосування та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, також бере до уваги тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 те, що останній не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, а відтак, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності з висикою вірогідністю буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення однорідного складу, а тому більш м`які запобіжні заходи, крім як тримання під вартою є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Доводи підозрюваного та його захисника щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки вказані ними доводи на заперечення клопотання не ґрунтуються на жодному належному та допустимому доказі.

Клопотання захисника та підозрюваного ОСОБА_6 щодо зменшення розміру застави до задоволення не підлягає, оскільки розмір застави визначений в ухвалі Нововолинського міського суду Волинської області від 08 квітня 2025 року є наближеним більше до мінімального, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, і на думку суду такий розмір застави є необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що клопотаня слід задоволити частково в межах строку досудового розслідування, оскільки постановою керівника Володимирської окружної прокуратури Волинської області від 30 травня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, а тому підозрюваному ОСОБА_6 слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 07 липня 2025 року включно.

Оскільки відсутні обставини, передбачені ч.4 ст.183 КПК України і беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, без застосування насильства, вважаю за необхідне визначати підозрюваному заставу у розмірі тридцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.177, ст.178, ст.183, ст.184, ст.193, ст.194, ст.196, ст.197, ст.205 КПК України

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме з 03 червня 2025 року до 07 липня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , заставу в розмірі тридцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0002504, Банк - ДКСУ м. Київ, МФО 820172, одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, та надати документ, що підтверджує внесення застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного в разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи відділення поліції;

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання чи роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для поїздок за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

Строк дії цієї ухвали встановити до 07 липня 2025 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1