Справа № 199/8396/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 20.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням голови Верховного Суду 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану територіальну підсудність Володарського районного суду Донецької області визначено за Амур-Нижньодніпровськім районним судом міста Дніпропетровська (на теперішній час місто Дніпро)

18.06.2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра надійшло клопотання прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 20.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення та сплинули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2022 о 16:43 до ЧЧ ВнП №1 МРУП надійшов рапорт співробітника до РУ про те, що в ході перевірки Є0-4431 від 27.12.2021р. за повідомленням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 , яка повідомила, що невідома особа, шахрайським шляхом, під приводом продажу продуктів харчування на сайті «OLX», заволоділа грошовими коштами у сумі 5490 гривень, які заявниця перерахувала на банківську картку «Приватбанку»,

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч, ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2022 за № 0000003, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України та цього ж дня розпочато досудове розслідування.

24.02.2022 року Указом президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на теперішній час.

Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 Маріупольський район віднесений до тих, Що перебувають в тимчасовій окупації.

У зв`язку з вищенаведеним, що матеріали вказаного кримінального провадження перебувають на тимчасово окупованій території B приміщенні СД ВнП №1 Маріупольського районного управління поліції Головного управління поліції в Донецькій області за адресою: Донецька область смт. Нікольське, вул. Свободи, 92.

Відповідно до ст. 615-1 КПК України, з метою відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану, 12 жовтня 2023 року до Ленінського районного суду ОСОБА_5 було спрямовано клопотання про відновлення втрачених матеріалів вищезазначеного кримінального провадження в умовах воєнного стану, яке 19 жовтня 2023 року було розглянуто та винесено ухвалу про задоволення вказаного клопотання, однак окрім копій наступних документів, а саме: копії постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, копії повідомлення про початок досудового розслідування, витягу з ЄРДР та супровідного листа від 01.02.2022 N55/2-55 ВИХ-22, інші матеріали провадження відсутні та не відновлювалися.

На теперішній час, рішення по вказаному кримінальному провадженню не прийнято, слідчим за погодженням прокурора або прокурором по даному кримінальному провадженню про підозру жодній особі не повідомлялось.

Одними із засад кримінального провадження е верховенство права і законність (пункти 1 і 2 ч. 1 ст.7 КПК України).

За визначенням КПК України досудовим розслідуванням кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей є стадія про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності і є складовою кримінального провадження (пункти 5, 10 ч. 1 ст.З КПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України принцип верховенства права і кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п, 95 Рішення ЄСПЛ у справі «Нахманович проти Російської федерації» від 02.03.2006, заява № 55669/00, зазначено, що одним із критеріїв, який оцінюється при перевірці розумності тривалості провадження є поведінка заявника і поведінка компетентних органів влади.

Згідно пунктів 70, 75 та 76 Рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, заява № 66561/01, невиправдане зупинення строків досудового розслідування кримінального провадження не відповідає вимозі «розумного строку», закріпленого у статті 6 Конвенції.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд (ст.28 КПК України).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. З6 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3-1 ч. 4 ст. 284 KIIK України кримінальне провадження закривається B pa31, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Частиною 1 статті 190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Санкція частини 1 статті 190 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання виді штрафу розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не В пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) П`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини:

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Оскільки подія вказаного кримінального правопорушення мала місце 22.12.2021, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності сплинули 22.12.2024, тому наявні підстави для закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, прокурор заявив клопотання про закриття кримінальне провадження №0000003 від 20.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. З - 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Вирішуючи клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 3-1 ч. І ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, зокрема, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину; і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років.

Відповідно до ст. 12 КК України, за класифікацією кримінальних правопорушень, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, є нетяжким злочином та згідно ст. 49 КК України строк давності вказаного злочину складає п`ять ь років.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Надані суду докази доводять наявність ознак вчинення саме злочину і підстави ставити під сумнів його кваліфікацію за частиною 1 ст. 190 КК України відсутні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, вчинене 19.01.2022 року.

За класифікацією кримінальних правопорушень, цей злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжкого злочину, оскільки карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов:

1) закінчення зазначених у законі строків;

2) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості;

3) не ухилення особи від слідства або суду.

Суд також приймає до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30 травня 2019 року № 639/793/17, відповідно до якого закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства. Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук. Причому підстава для оголошення в розшук під час досудового розслідування - «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Закриття кримінального провадження або звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду (імперативна норма) у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (справа № 622/96/15-к, провадження № 51-7149км18, Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду).

Відповідно до витягу з ЄРДР, який сформовано 20 січня 2022 року та виходячи з інших матеріалів, долучених прокурором до клопотання про закриття кримінального провадження, у кримінальному провадженні №0000003 від 20.01.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, підозра або обвинувачення у вчиненні даного кримінального правопорушення жодній особі не пред`являлись, розшук підозрюваного або обвинуваченого не оголошувались, що дає суду зробити висновок про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, відповідно до яких перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Також, суду не надано доказів на підтвердження переривання строку давності відповідно до приписів ч. 3 ст. 49 КК України.

Таким чином, за даним кримінальним провадженням закінчилися зазначені у законі строки, перебіг строків давності у справі не переривався, факт ухилення особи від слідства або суду не існує, оскільки під час досудового розслідування не встановлена особа яка скоїла кримінальне правопорушення, тому заявлене клопотання прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 20.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення та сплинули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин, підлягає задоволенню.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ч. 4 ст. 107, п. 3-1 ч.1 ст. 284, ст.ст. 369-372 КПК України, суд,

П о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 20.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки не встановлено осіб, які вчинили кримінальне правопорушення та сплинули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

23.06.2025