Справа № 580/1032/16-к
Номер провадження 1-кп/950/3/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_16 ,

потерпілої - ОСОБА_17 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

обвинувачених: ОСОБА_20 , ОСОБА_21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000079 від 18.03.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч Лебединського району, Сумської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , і/н , працюючого старшим слідчим Лебединського ВП ГУНП в Сумській області, раніше не судимого;

за ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України;

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Межиріч Лебединського району Сумської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , і/н , не працюючої, раніше не судимої;

за ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Згідно пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення, викладе- ного в обвинувальному акті, ОСОБА_20 обвинувачується у підбурюванні ОСОБА_17 до надання неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн. прокурору - службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчиненому за попередньою змовою у групі з ОСОБА_21 ; у заволодінні шляхом обману ОСОБА_17 коштами у розмірі 15 000 грн., вчи- неному за попередньою змовою у групі з ОСОБА_21 ; у порушенні права ОСОБА_17 на захист; у складанні завідомо неправдивих офіційних документів - протоколу про надання ОСОБА_17 доступу до матеріалів провадження, протоколу ознайомлення ОСОБА_17 з матеріалами розслідування і розписки від імені ОСОБА_17 про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів провадження.

ОСОБА_21 обвинувачується у підбурюванні ОСОБА_17 до надання неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн. прокурору - службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчиненому за попередньою змовою у групі з ОСОБА_20 ; у заволодінні шляхом обману ОСОБА_17 коштами у розмірі 15 000 грн., вчиненому за попередньою змовою у групі з ОСОБА_20

ОСОБА_20 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ 04.08.2001 року. Наказом ГУНП України в Сумській області від 07.11.2015 року призначений на посаду старшого слідчого Лебединського відділу поліції (м. Лебедин) Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - Лебединський ВП) і відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронних органів.

Відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_20 на час інкримінованого йому кримінального правопорушення виконував функції офіційного представника органу виконавчої влади, тобто був службовою особою правоохоронного органу - представником влади, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 38, 40 КПК України в основні завдання ОСОБА_20 входило проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, підслідних органам Національної поліції.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, будучи співробітником правоохоронного органу - слідчим підрозділу Національної поліції, ОСОБА_20 наділений правом пред`являти вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, службовими особами, іншими фізичними особами, та рядом інших владних повноважень.

Зокрема, він мав право застосовувати заходи поліцейського примусу, передбачені ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію», а також фізичну силу, спеціальні засоби та вогнепальну зброю у порядку, передбаченому ст.ст. 43-45 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, ОСОБА_22 , згідно з ч. 3 ст. 18, приміткою 1 до ст. 364 КК України, на час інкримінованого йому кримінального правопорушення був службовою особою, а відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України, як слідчий, був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

При цьому, групою слідчих Лебединського ВП, старшим якої був старший слідчий Лебединського ВП майор поліції ОСОБА_20 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042, внесеному до ЄРДР 22.01.2016 року, за підозрою ОСОБА_23 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_24 - за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_25 - за ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_26 - за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_17 - за ст. 198 КК України.

Об 11 год. 00 хв. 13.03.2016 року підозрювана ОСОБА_27 прибула до Лебединського ВП за викликом слідчого ОСОБА_20 , а після спілкування з ним біля адмінбудівлі Лебединського ВП по вул. Леніна. 12 у м. Лебедина зустріла ОСОБА_21 - сестру свого покійного чоловіка, з якою підтримувала товариські стосунки і повідомила їй про проведення щодо неї досудового розслідування та поділилися побоюваннями, що наявність судимості у подальшому перешкодить працевлаштуванню її сина.

ОСОБА_21 , довідавшись, шо розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_17 проводить слідчий ОСОБА_20 , з яким вона мала давні дружні стосунки, пообіцяла ОСОБА_17 детальніше дізнатися у слідчого ОСОБА_20 про суть кримінального провадження.

У невстановлені слідством час та місці 13.03.2016 року ОСОБА_28 поцікавилася у слідчого ОСОБА_20 обставинами розслідуваного щодо ОСОБА_17 провадження та повідомила йому про побоювання ОСОБА_17 , що наявність у неї судимості ускладнить у подальшому працевлаштування сина.

Цю обставину ОСОБА_20 вирішив використати у своїх корисливих інтересах і незаконно, шляхом обману та використовуючи свої службові повноваження, заволодіти коштами ОСОБА_17 , тобто у нього виник умисел на вчинення щодо неї шахрайських дій із залученням до скоєння злочинів ОСОБА_21 , яка за домовленістю між ОСОБА_20 і ОСОБА_21 повинна була безпосередньо під час особистих розмов схилити ОСОБА_27 до передачі їм грошових коштів.

Реалізуючи спільний із ОСОБА_20 умисел, ОСОБА_21 , діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, у вечірній час 13.03.2016 року зателефонувала ОСОБА_17 та повідомила, що спілкувалася зі слідчим ОСОБА_20 і запросила її у зв`язку із цим до себе додому на конфіденційну розмову.

ОСОБА_17 прибула до будинку ОСОБА_21 , розташованого у АДРЕСА_2 , де на виконання спільної із ОСОБА_20 домовленості, ОСОБА_21 передала ОСОБА_17 пропозицію надати ОСОБА_20 15 000 грн. як неправомірну вигоду за призначення їй судом покарання у виді штрафу.

Виконуючи спільний зі ОСОБА_21 злочинний намір, ОСОБА_20 підтвердив зазначені незаконні вимоги під час особистого спілкування із ОСОБА_17 у ході проведення відповідних процесуальних дій у приміщенні Лебединського ВП по вул. Леніна, 12 у м. Лебедин о 17 год. 45 хв. 21.03.2016 року і о 09 год. 15 хв. 23.03.2016 року, зазначивши, що неправомірну вигоду у сумі 15 000 грн. ОСОБА_17 має передати для нього через ОСОБА_21 у максимально стислий строк.

При цьому, з метою введення ОСОБА_17 в оману, ОСОБА_20 під час розмови 23.03.2016 року повідомив завідомо неправдиві відомості про те, що після призначення судом вказаного покарання, ОСОБА_27 не матиме судимості.

Згідно ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97 ВР від 17.07.1997 року, ст. 14 Міжнародного пакту «Про громадянські та політичні права» від 16.12.1966 року, ратифікованого Указом Президіуму Верховної ради УРСР від 19.10.1973 року, ст. 63 Конституції України, кожна особа має право на захист, а також повинна мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Згідно ст.ст. 20, 42 КПК України забезпечення права особи на захист полягає, зокрема, у наданні підозрюваному, обвинуваченому можливості брати особисту участь у кримінальному провадженні, збирати і подавати докази, реалізовувати інші права, передбачені Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати стороні захисту доступ до матеріалів розслідування.

Згідно зі ст. 291 КПК України до спрямованого у суд обвинувального акту обов`язково має бути додана розписка чи інший документ про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Всупереч указаним вимогам, слідчий ОСОБА_20 , закінчивши досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042, не надав підозрюваній ОСОБА_17 доступу до матеріалів провадження, позбавивши її тим самим можливостей, необхідних для підготовки свого захисту.

З метою приховання вказаних грубих порушень права на захист підозрюваної, ОСОБА_20 , користуючись юридичною необізнаністю ОСОБА_17 , а також тим, що вона перебуває у незвичній та стресовій обстановці, під час проведення із нею процесуальних дій у своєму службовому кабінеті у приміщенні Лебединського ВП по вул. Леніна, 12 у м. Лебедина у невстановлений досудовим слідством час надав їй для підпису протокол про надання доступу до матеріалів провадження, а також протокол ознайомлення з матеріалами розслідування і розписку від її імені про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів провадження.

На момент підписання ОСОБА_17 вказаних документів, у них не були зазначені усі необхідні реквізити, зокрема - інформація про дату і час складання протоколів, дату одержання копій відповідних процесуальних документів.

У подальшому, у невстановлені досудовим слідством місці та час, ОСОБА_20 до вказаних зовні оформлених правильно офіційних документів вніс завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_17 у приміщенні Лебединського ВП по вул. Леніна, 12 у м. Лебедин протягом 15 год. 00 хв. 15 год. 50 хв. 24.03.2016 року ознайомилася з матеріалами кримінального провадження в 2 томах (том 1 на 259 аркушах, том 2 на 211 аркушах) та одержала цього ж дня копію обвинувального акту та реєстру матеріалів провадження.

У дійсності ОСОБА_17 24.03.2016 року у приміщенні Лебединського ВП не перебувала, з матеріалами провадження не знайомилася. Копії обвинувального акту та реєстру матеріалів розслідування ОСОБА_17 одержала від ОСОБА_20 лише 28.03.2016 року.

Складені ним неправдиві офіційні документи ОСОБА_20 засвідчив своїм підписом і долучив до матеріалів кримінального провадження №0000042.

25.03.2016 року обвинувальний акт у провадженні разом із вказаною підробленою розпискою від імені ОСОБА_17 спрямовано до суду відповідно до вимог ст.ст. 290-293 КПК України.

28.03.2016 року о 18 год. 35 хв., коли досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 вже було закінчене і ОСОБА_20 був позбавлений можливостей приймати у ньому будь-які процесуальні рішення, ОСОБА_21 і ОСОБА_20 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення шляхом введення ОСОБА_17 в оману, на автомобілі «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього приїхали до господарства ОСОБА_17 по АДРЕСА_3 і ОСОБА_21 , виконуючи спільний із ОСОБА_20 злочинний умисел, спрямований на заволодіння грішми ОСОБА_17 , зайшла до будинку останньої і отримала від неї 15 000 грн.

При цьому ОСОБА_21 , вводячи ОСОБА_17 в оману, повідомила, що частина зазначеної неправомірної вигоди буде передана державному обвинувачувачу (прокурору) у провадженні, який у ході судового розгляду обґрунтовує позицію щодо обвинувачення та міри покарання.

Відповідно до примітки 2 до ст. 368 КК України прокурор належить до службових осіб, які займають відповідальне становище.

Переконуючи ОСОБА_27 у необхідності надання неправомірної вигоди прокурору, ОСОБА_20 і ОСОБА_21 тим самим схиляли її до скоєння злочину - надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, а в дійсності не мали наміру передавати неправомірну вигоду службовій особі органів прокуратури, а хотіли привласнити грошові кошти ОСОБА_17 .

Одержавши зазначені кошти, ОСОБА_21 о 18 год. 40 хв. повернулася до автомобіля, припаркованого неподалік господарства ОСОБА_17 , де її очікував ОСОБА_20 і отримавши таким чином реальну можливість розпорядитися цими коштами, ОСОБА_21 і ОСОБА_20 розпочали рух на вказаному автомобілі по вулиці Крилова у м. Лебедин, однак о 18 год. 50 хв. 28.03.2016 року цей транспортний засіб був зупинений навпроти будинку № 84 по цій же вулиці оперативними працівниками УСБУ в Сумській області.

Одержані ОСОБА_20 і ОСОБА_21 від ОСОБА_17 грошові кошти у сумі 15 000 грн. були вилучені під час обшуку з переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_20 в ході досудового розслідування були кваліфіковані:

- за ч. 4 ст. 24 ч. 3 ст. 369 КК України - підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 1 ст. 374 КК України - порушення права підозрюваного на захист;

-за ч. 1 ст. 366 КК України - складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Дії обвинуваченої ОСОБА_21 в ході досудового розслідування були кваліфіковані:

-за ч. 4 ст. 24 ч. 3 ст. 369 КК України - підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

-за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор послався на ті обставини, що ОСОБА_20 під час вчинення кримінального правопорушення виконував обов`язки старшого групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000042, був слідчим, представником влади і правоохоронних органів. Його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень стверджується показами потерпілої та свідків; протоколом обшуку автомобіля, під час якого були вилучені 15 000 грн.; протоколами освідування ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , під час яких було вилучено з їх рук хімічну речовину, якою помічалися вилучені гроші; висновком судової експертизи хімічних речовин; протоколом доступу ОСОБА_17 до матеріалів кримінального провадження; протоколом її ознайомлення з кримінальною справою і обвинувальним актом; розпискою від імені ОСОБА_17 про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів провадження,випискою із журналу обліку відвідувачів Лебединського ВП; протоколом огляду грошових коштів; протоколами про результати НС(Р)Д, іншими матеріалами кримінального провадження.

Захисники обвинувачених в судовому засіданні звернули увагу суду на ту обставину, що згідно ст. 369 КК України надання неправомірної вигоди службовій особі, зокрема прокурору, є злочином лише тоді, коли воно було спрямоване на здійснення цією особою дій, або бездіяльності в межах її службових повноважень, в той час як прокурор після направлення кримінального провадження № 0000042 до суду не мав юридичних повноважень на вчинення або невчинення будь-яких дій щодо призначення ОСОБА_17 покарання чи щодо отримання чи неотримання нею судимості в результаті судового розгляду справи.

На думку захисників обвинувальний акт не містить інформації про те, якому прокурору повинна бути передана ця неправомірна вигода, з якою метою і які дії повинен був вчинити прокурор за цю неправомірну вигоду, використовуючи своє службове становище.

При цьому і слідчий ОСОБА_20 після повідомлення про підозру законодавчо не був уповноважений закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_17 , яка своїми систематичними діями впливала на обвинувачених схиляючи їх до вчинення злочину, який за інших обставин вчинений не був би.

Докази, отримані з матеріалів НС(Р)Д на думку сторони захисту є недопустимими, зокрема з тих підстав, що відомості до ЄРДР в даному кримінальному провадженні з 18.03.2016 року до 01.04.2016 року були внесеними лише за фактом вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_20 , який 28.03.2016 року відмовився отримувати неправомірну вигоду від ОСОБА_17 , після чого невідомо з яких міркувань негласна слідча (розшукова) дія за відсутності відповідних ухвали слідчого судді апеляційного суду та постанови прокурора була спрямована проти ОСОБА_21 .

Крім того, в матеріалах кримінального провадження знаходиться лише один протокол огляду та вручення ОСОБА_17 грошових коштів, від отримання яких вранці 28.03.2016 року відмовився ОСОБА_20 , після чого по словам ОСОБА_17 вона повернула гроші співробітникам СБУ, а ввечері цього ж дня для передачі їх ОСОБА_21 отримала їх повторно.

Щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000042 та складання завідомо неправдивих документів захисники послались на те, що слідчий зобов`язаний відкрити стороні матеріали справи, а саме ознайомлення та отримання матеріалів справи є правом підозрюваної особи, а не обов`язком ОСОБА_17 , яка кілька раз без реєстрації в журналі відвідувачів заходила до Лебединського ВП, в тому числі 21.03.2016 року, 23.03.2016 року, 28.03.2016 року, ставила підписи в протоколі про отримання доступу до матеріалів досудового розслідування, в протоколі про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в розписці про отримання обвинувального акту, проте ні вона сама, ні сторона обвинувачення не може пояснити коли і за яких обставин це відбулося, що свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_20 свою вину у вчиненні злочину не визнав повністю та пояснив суду, що в складі групи слідчих він здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042, в межах якого була пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України ОСОБА_17 , слідчі дії відносно якої він вчиняв відповідно вимог чинного законодавства, доступ до матеріалів справи надав, процесуальні документи вручив своєчасно і в повному обсязі, право на захист роз`яснив і забезпечив належним чином, до надання неправомірної вимоги не підбурював, документів не підробляв, чужим майном не заволодівав.

При цьому, ОСОБА_17 відвідувала Лебединський ВП кілька раз, в тому числі і 24.03.2016 року, коли власноручно підписала складені ним протоколи про надання доступу до матеріалів провадження і про ознайомлення з матеріалами розслідування та розписку про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів провадження.

Чому вона не була цієї дати зареєстрована в журналі відвідувачів він не знає, вважає, що постовий не фіксує абсолютно всіх осіб, які відвідують Лебединське ВП.

Також обвинувачений повідомив суду, що під час проведення процесуальних дій, що відбувалося в його службовому кабінеті, ОСОБА_17 , посилаючись на те, що її мати має похилий вік та слабкий стан здоров`я і буде тривожиться від звістки про спілкування підозрюваної з працівниками поліції, просила в подальшому викликати її до поліції не по телефону, а через їх спільну знайому - ОСОБА_29 .

Крім того, ОСОБА_17 йому повідомила, що хоче вирішити питання щодо уникнення від кримінального покарання, чи зменшення його розміру, про що він відмовився з нею розмовляти та рекомендував їй з цього приводу звертатись до адвоката.

В подальшому, під час намагань ОСОБА_17 зав`язати розмову про покарання у даному кримінальному провадженні він також направляв її до адвоката та до ОСОБА_30 , яка на його думку могла порадити підозрюваній особу відповідного фахівця в області права.

Так як кримінальне провадження вже було передане до суду, пошуки адвоката, на його думку, необхідно було здійснювати без зволікань, про що він і ставив до відома ОСОБА_21 та ОСОБА_17 .

Оскільки ОСОБА_17 не відповідала на його телефонні виклики він двічі був вимушений відвідати її будинок. Перший раз це було під час досудового розслідування, коли він повідомив її про необхідність надання документів, що характеризують її особу.

Другий раз це відбулося 28.03.2016 року, коли прокурор доручив йому повідомить ОСОБА_17 про час і дату підготовчого судового засідання.

З метою виконання доручення прокурора та взявши до уваги бажання ОСОБА_17 не спілкуватись в присутності матері з працівниками поліції, він 28.03.2016 року взяв з собою ОСОБА_21 і на власному автомобілі приїхав до будинку ОСОБА_17 , де ОСОБА_21 пішла до домогосподарства, а він розвернув автомобіль, впустив до нього ОСОБА_21 , яка вийшла з подвір`я потерпілої та поїхав до Лебединського ВП.

Дорогою він був зупинений співробітниками СБУ, а гроші в сумі 15 000 грн., отримані ОСОБА_21 від ОСОБА_17 для оплати послуг адвоката вилучені з його автомобіля.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_21 свою вину у вчиненні злочину також не визнала та пояснила суду, що ОСОБА_17 була дружиною нині покійного троюродного брата обвинуваченої.

В березні 2016 року ОСОБА_17 звернулась до ОСОБА_21 з проханням дізнатись про міру покарання, яке вона може отримати в результаті судового розгляду кримінального провадження, досудове розслідування якого проводив ОСОБА_20 а обвинувачена знає його з дитинства, так як виросла з ним в одному селі.

З метою виконання прохання ОСОБА_17 ОСОБА_21 звернулась до ОСОБА_20 , який порадив знайти ОСОБА_17 адвоката та отримати правову допомогу.

Обвинувачена дізналась у одного із адвокатів, що вартість правової допомоги у подібній справі може коштувати 15 000 грн., а від свого брата - працівника правоохоронних органів, що він може знайти в м. Суми досвідченого адвоката за відповідну оплату його послуг і розповіла про ці обставини та про пораду ОСОБА_20 . ОСОБА_17 , але останню спочатку це не задовольнило, так як послуги адвоката коштували дорого проте не гарантували уникнення судимості.

Тому ОСОБА_17 ще кілька раз відвідувала житло ОСОБА_30 , розпитувала яке саме їй може бути призначене покарання, чи точно його призначення не буде означати наявність судимості, що мало значення для отримання професії та працевлаштування в майбутньому її сина. Просила посприяти у вирішенні питання щодо зменшення покарання, чи взагалі щодо уникнення від нього, натякала що це можливо зробити за меншу суму коштів і без залучення захисника, на що обвинувачена не згодилась, а наполягала на тому, що допомогу у даному випадку можна отримати тільки від адвоката.

Крім того, ОСОБА_17 просила, щоб працівники поліції не відвідували її домівку, так як це викликає погіршення стану здоров`я її матері.

28.03.2016 року обвинуваченій зателефонував ОСОБА_20 і запропонував відвідати ОСОБА_17 та повідомити її про час і дату підготовчого судового засідання, призначеного у кримінальному провадженні, де остання є обвинуваченою, але ухиляється від спілкування з ним в присутності її матері, на що ОСОБА_21 погодилась.

На власному автомобілі ОСОБА_20 вони приїхали до будинку ОСОБА_17 , де ОСОБА_21 зайшла на подвір`я, повідомила ОСОБА_17 про час, дату і місце судового засідання і мала намір повертатись додому.

Під час розмови вона дізналась, що ОСОБА_17 приготувала 15 000 грн. для оплати правової допомоги і взяла в неї ці гроші для передачі адвокату, а поскільки не чекала що вони їй будуть передані саме в цей час, зустріч відбулася після напруженого для обвинуваченої дня, спілкування тривало короткий проміжок часу, ОСОБА_21 спутала слова і в результаті допущеної помилки сказала, що отримані кошти будуть передані не адвокату, а прокурору.

Разом з отриманими грошима вона вийшла з домогосподарства потерпілої, сіла в машину ОСОБА_20 , на якому вони поїхали з місця події.

Дорогою їх автомобіль був зупинений співробітниками СБУ, а гроші в сумі 15 000 грн., отримані ОСОБА_21 від ОСОБА_17 для оплати послуг адвоката вилучені з автомобіля.

Після зупинки автомобіля її рух було обмежено, руки зафіксовано, прав не роз`яснено, внаслідок чого вона перебувала в шоковому стані і дати повноцінні пояснення не мала можливості.

Потерпіла ОСОБА_17 , допитана в судовому засіданні, показала суду, що зимою 2016 року вона купила в неповнолітніх мешканців м. Лебедина металеві речі, які в подальшому виявилися викраденими і відносно неї було порушене кримінальне провадження за придбання майна завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом та в березні 2016 року викликано до Лебединського ВП, де від слідчого ОСОБА_20 вона дізналася, що після закінчення досудового розслідування зазначене кримінальне провадження буде передано на розгляд суду і її буде засуджено.

Залишивши кабінет слідчого потерпіла в коридорі приміщення Лебединського ВП зустріла родичку свого покійного чоловіка, з якою підтримувала товариські стосунки - ОСОБА_21 і повідомила їй про проведення щодо неї досудового розслідування та поділилися побоюваннями, що наявність судимості у подальшому перешкодить працевлаштуванню її сина.

ОСОБА_21 пообіцяла ОСОБА_17 детальніше довідатися у слідчого ОСОБА_20 про суть її кримінального провадження, оскільки давно підтримує з ним дружні стосунки, і у вечірній час того ж дня зателефонувала ОСОБА_17 та повідомила, що спілкувалася зі слідчим ОСОБА_20 та запросила її у зв`язку із цим до себе додому на конфіденційну розмову.

ОСОБА_17 разом із співмешканцем ОСОБА_31 прибула до будинку ОСОБА_21 у АДРЕСА_2 , де крім господарки перебував співмешканець останньої і в їх присутності ОСОБА_21 запропонувала ОСОБА_17 надати за призначення їй судом покарання у виді штрафу неправомірну вигоду в розмірі 15 000 грн., які в подальшому передадуться кому треба.

Цими словами, на думку потерпілої, ОСОБА_21 натякнула, що частина зазначеної неправомірної вигоди буде передана ОСОБА_20 та державному обвинувачувачу (прокурору) у кримінальному провадженні.

Через кілька днів після цього, при проведенні процесуальних дій, що мало місце у приміщенні Лебединського ВП, та під час зустрічі дома в потерпілої, що відбулася за кілька днів до 28.03.2016 року, під час розмов із ОСОБА_17 та підписування нею процесуальних документів ОСОБА_20 запевняв потерпілу у ненастанні тяжких наслідків після розгляду судом кримінального провадження, обіцяв що покарання буде призначене у виді штрафу, про передачу йому особисто грошей розмови не заводив, але запропонував передати їх через ОСОБА_21 у максимально стислий строк, після чого потерпіла звернулася до СБУ, 17.03.2016 року написала заяву і пояснення по суті справи.

28.03.2016 року ОСОБА_21 зателефонувала ОСОБА_17 і наполягала на передачі грошей строк до 30.03.2016 року.

В першій половині того ж дня працівники СБУ передали ОСОБА_17 15 000 грн., прикріпили до її одягу прослуховуючий пристрій, після чого вона прийшла до адмінбудівлі Лебединського ВП, де зустрілась з ОСОБА_20 і повідомила йому, що гроші в неї, на що він відповів, щоб всі гроші передавала ОСОБА_21 .

Після зустрічі з ОСОБА_20 , неподалік Лебединського ВП ОСОБА_17 передала співробітникам СБУ прослуховуючий пристрій, повернула 15 000 грн. і повернулася додому, але через кілька годин їй знову зателефонувала ОСОБА_21 і сказала, що гроші потрібно передати в цей же день.

Після цього, в будинку потерпілої працівники СБУ повторно вручили їй грошові кошти, прикріпили до її одягу прослуховуючий пристрій і коли ввечері ОСОБА_21 з`явилась у домогосподарство ОСОБА_17 потерпіла передала їй 15 000 грн., які обвинувачена поклала до кишені свого одягу і залишила місце події.

При цьому потерпіла роз`яснила суду, що ОСОБА_20 їй пропозицій щодо передачі йому неправомірної вигоди особисто не висловлював. Вона дійшла до висновку про його участь в її отриманні зі слів ОСОБА_21 про те, щоб потерпіла не переживала, що гроші передадуться куди треба, та зі слів обвинуваченого про те, що все можна владнать, щоб вона не боялася, що ОСОБА_21 все знає.

Також потерпіла повідомила суду, що під час досудового розслідування кримінального провадження щодо її обвинувачення у придбанні викраденого майна вона кілька раз відвідувала Лебединський ВП і підписувала складені ОСОБА_20 процесуальні документи як в його кабінеті, так і в себе дома, коли ці документи були привезені самим обвинуваченим. Дати своїх відвідувань кабінету ОСОБА_20 , змісту підписаних документів і чи роз`яснював їй ОСОБА_20 право на захист вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_32 , допитаний в судовому засіданні, показав суду, що є чоловіком потерпілої і в березні 2016 року дізнався від останньої, що відносно неї порушене кримінальне провадження за придбання викраденого металу і у вирішенні питання про зменшення міри покарання може допомогти родичка дружини ОСОБА_21 .

Того ж дня він із ОСОБА_17 приїхав до будинку ОСОБА_21 у АДРЕСА_2 , де ОСОБА_21 запропонувала ОСОБА_17 надати 15 000 грн. як неправомірну вигоду за призначення їй судом покарання у вигляді штрафу розміром 500-700 грн. ОСОБА_20 , а той частину цих коштів залишить собі, а частину віддасть судді чи прокурору.

З метою зменшення суми неправомірної вигоди він з потерпілою ще раз відвідував ОСОБА_21 , проте домовитись вони не змогли і вирішили звернутися до СБУ.

Також він повідомив суду, що чув від ОСОБА_17 , що вранці 28.03.2016 року вона намагалася передати 15 000 грн. ОСОБА_20 , проте останній не взяв цих коштів, а направив її до ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_33 , допитаний в судовому засіданні показав суду, що в 2016 році працював прокурором в м. Лебедині і був процесуальним керівником досудового розслідування кримінального провадження по обвинуваченню трьох неповнолітніх осіб у викраденні майна та ОСОБА_17 у придбанні цього майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом.

Особисто він у даному кримінальному провадженні погоджував підозри та обвинувальні акти, інших процесуальних дій не вчиняв, із ОСОБА_17 , яка згідно матеріалі справи тричі викликалася Лебединського ВП для вчинення процесуальних дій не знайомий, неправомірної вигоди ніхто йому не пропонував.

28.03.2016 року кримінальне провадження було передано в суд і того ж дня помічник голови суду о 16 год. 30 хв. повідомила його про призначення підготовчого судового засідання на 30.03.2016 року і про необхідність доведення цієї дати до відома обвинуваченої ОСОБА_17 , телефон якої відсутній в матеріалах справи, а він в свою чергу зателефонував слідчому, який здійснював досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_20 і доручив йому повідомити ОСОБА_17 про час і дату судового засідання, а в подальшому дізнався що цього дня ОСОБА_20 був затриманий співробітниками СБУ.

Порушень чинного законодавства під час проведення досудового розслідування виявлено не було, після передачі кримінального провадження до суду ні сам свідок, ні обвинувачений ОСОБА_20 не мали повноважень на вчинення процесуальних дій у даній справі.

Свідок ОСОБА_34 , допитана в судовому засіданні, показала суду, що в 2016 році працювала слідчим Лебединського ВП, її робоче місце знаходилось в одному кабінеті з робочим місцем ОСОБА_20 і вона бачила як ОСОБА_20 здійснював процесіальні дії в межах кримінального провадження, в тому числі роз`ясняв права та повідомляв про підозру ОСОБА_17 , яка в цей час допускала різкі зміни настрою і поведінки - то вела себе спокійно, то скаржилась, що в неї різко погіршився стан здоров`я, то впадала в істерику, то пропонувала вирішити питання про уникнення від покарання.

На думку свідка дана поведінка була грою для оточуючих, а її пропозиція не носила конкретного характеру і ОСОБА_20 прореагував на неї належним чином - відповів, що кримінальне покарання буде призначене відповідно вимог чинного законодавства.

Чи інформував він про поведінку та пропозицію ОСОБА_17 керівництво Лебединського ВП свідок не знає.

Особа ОСОБА_21 свідку знайома, проте в кабінеті ОСОБА_20 ОСОБА_34 її ні разу не бачила і розмов про неї між ОСОБА_20 і ОСОБА_17 не чула.

Свідок ОСОБА_35 , допитаний в судовому засіданні, показав суду, що в 2016 році працював слідчим в прокуратурі Сумської області і брав участь у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_20 та ОСОБА_21

28.03.2016 року в межах даного кримінального провадження співробітниками прокуратури та СБУ, з залученням понятих в м. Лебедині був зупинений автомобіль, в якому перебували слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 і громадянка ОСОБА_21 .

З переднього пасажирського сидіння вказаного автомобіля під час обшуку були вилучені грошові кошти у сумі 15 000 грн., отримані від ОСОБА_17 .

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ні ОСОБА_36 , ні ОСОБА_21 на той час не повідомлялось, повідомлення про підозру 28.03.2016 року їм не вручалось.

Для виявлення на тілі слідів кримінального правопорушення, за згодою ОСОБА_20 та ОСОБА_21 було проведено їх освідування, під час якого застосовувались спеціальна лампа, медичний спирт, медична вата і паперові пакунки для зберігання змивів з рук освідуваних осіб.

Під час проведення освідування та обшуку свідок ОСОБА_35 склав та оформив відповідні протоколи, здійснювався відеозапис.

Протокол затримання 28.03.2016 року не складався, так як і ОСОБА_20 і ОСОБА_21 добровільно дали згоду на участь в слідчих діях, а він як слідчий має право під час обшуку обмежувати переміщення осіб без складення протоколу про затримання.

Протокол затримання був би складений, якби ОСОБА_20 і ОСОБА_21 відмовились від добровільної участі у слідчих діях.

Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_20 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України було вручено ОСОБА_20 02.07.2016 року перед врученням повідомлення про закінченням досудового розслідування. При цьому в даті складення цього повідомлення могла бути допущена описка.

Свідок ОСОБА_37 , допитаний в судовому засіданні, показав суду, що в 2016 році працював оперуповноваженим в Сумському управлінні СБУ і разом з іншими співробітниками СБУ, на яких було покладено обов`язок забезпечення проведення слідчих дій, під управлінням слідчого прокуратури Сумської області брав участь у здійсненні обшуку та освідування в м. Лебедині ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

У вечірній час 28.03.2016 року співробітниками прокуратури та СБУ, серед яких крім свідка були старший оперуповноважений ОСОБА_38 та оперуповноважений ОСОБА_39 з залученням понятих в м. Лебедині був зупинений автомобіль, в якому перебували слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 і громадянка ОСОБА_21 .

При цьому свідок ОСОБА_37 з метою перешкодити втечі особам, які перебували в машині під час виходу ОСОБА_20 з автомобіля тримав свою руку на плечі ОСОБА_20 , а інші учасники слідчих дій давали вказівки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 залишатись на місці події.

З вказаного автомобіля під час обшуку були вилучені грошові кошти.

Для виявлення на тілі слідів кримінального правопорушення, було проведено освідування ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , у здійсненні якого свідок брав участь - подавав клей, ножиці, нитку.

У ОСОБА_20 був табельний пістолет, проте за яких обставин він був вилучений співробітниками СБУ свідок не пам`ятає. Думає, що зброя була видана добровільно.

Заходи фізичного впливу і спецзасоби до ОСОБА_20 і ОСОБА_21 не застосовувались.

Свідок ОСОБА_39 , допитаний в судовому засіданні, показав суду, що в 2016 році працював оперуповноваженим в Сумському управлінні СБУ і разом з ОСОБА_40 та ОСОБА_41 та іншими співробітниками управління під управлінням слідчого прокуратури Сумської області брав участь у здійсненні обшуку та освідування в м. Лебедині ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Для цього вони вранці 28.03.2016 року з метою затримання особи, яка отримуватиме неправомірну вигоду приїхали до м. Лебедина, а ввечері цього дня разом з співробітниками прокуратури та з залученням понятих зупинили автомобіль, в якому перебували ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які після виходу з машини підкорившись вказівці слідчого залишились біля автомобіля, а з нього в подальшому під час обшуку були вилучені грошові кошти.

У ОСОБА_20 був табельний пістолет, який витіг з кобури ОСОБА_38 і за вказівкою слідчого поклав на багажник машини.

Під час обшуку та інших процесуальних дій застосовувалась відеозйомка, яку здійснював саме свідок ОСОБА_42 .

Свідок ОСОБА_38 , допитаний в судовому засіданні, показав суду, що у 2016 році працював старшим оперуповноваженим в Сумському управлінні СБУ і 28.03.2016 року в м. Лебедині разом з іншими співробітниками СБУ забезпечував проведення досудового розслідування, здійснення негласних слідчих (розшукових) дій та під управлінням слідчого прокуратури Сумської області брав участь у здійсненні обшуку та освідування ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , здійснював контроль за вчиненням злочину, складав відповідні процесуальні документи.

Також він підтвердив, що в період часу до 26.03.2016 року відбирав пояснення у ОСОБА_17 , вранці 28.03.2016 року вручав їй грошові кошти в лісопарку м. Лебедина і складав протокол про контроль за вчиненням злочину відповідно постанови прокурора та підтвердив наявність його підписів у протоколах обшуку автомобіля та освідування ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , перед проведенням яких він витіг з кобури у ОСОБА_20 табельний пістолет.

При цьому він пояснив, що не пам`ятає подробиць справи, зокрема, якою речовиною мітились купюри грошей, які призначалися для вручення ОСОБА_20 , а були передані ОСОБА_21 та чому склад цієї речовини не вказаний в протоколі.

При здійсненні процесуальних дій в даному кримінальному провадженні були присутні свідки (поняті). Їх дані вказані в протоколах слідчих дій. Яким чином ці свідки були залучені до участі в справі він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_43 , допитаний в судовому засіданні, показав суду, що у 2016 році працював оперуповноваженим карного розшуку Лебединського ВП. Кабінет, в якому знаходилось його робоче місце розташований напроти кабінету ОСОБА_20 і він бачив як до кабінету ОСОБА_20 для участі в досудовому розслідування з`являлася ОСОБА_17 , яка в той час займалася прийманням від населення металобрухту і в її домогосподарстві неодноразово вилучалися викрадені металеві речі, під час чого вона вела себе неадекватно, сварилася, погрожувала неприємностями, які може спричинити її родич, який працює в СБУ.

Також свідок показав, що ОСОБА_20 після одного із спілкувань із ОСОБА_17 зайшов до його кабінету і в присутності інших співробітників поліції повідомив, що ОСОБА_17 вела себе нахабно, пропонувала йому неправомірну вигоду, від якої він відмовився, а вона пішла додому.

Свідок ОСОБА_44 , допитаний в судовому засіданні, показав суду, що є знайомим ОСОБА_21 , навесні 2016 року здійснював ремонт в її будинку і кілька раз бачив як ОСОБА_17 відвідувала житло обвинуваченої.

Перший раз вона приїздила автомобілем «Москвич» білого кольору під управлінням її чоловіка і під час вечері, в якій брав участь і ОСОБА_44 просила допомоги в уникненні від кримінального покарання, поскільки її син має наміри вчитись в такому навчальному закладі, до якого не приймають дітей, батьки яких мають судимість.

Другий раз ОСОБА_17 була сама і просила допомогти найти адвоката і ОСОБА_21 обіцяла їй адвоката з м. Суми, так як місцевим адвокатам не довіряє, а Сумських адвокатів знає її брат - працівник правоохоронних органів.

Третій раз ОСОБА_17 приїздила скутером п`яна і впала, а він завів скутер у двір та викликав їй таксі. Про що розмова йшла того разу він не чув. Особу ОСОБА_20 під час вищезазначених відвідин ОСОБА_17 домогосподарства обвинуваченої при свідку не згадували.

Свідок ОСОБА_45 , допитаний в судовому засіданні, показав суду, що є братом ОСОБА_21 . У березні 2016 року вона зверталась до нього по телефону з проханням знайти в м. Суми адвоката для знайомої, яка може заплатить за правову допомогу 15 000 грн. і підтвердила своє прохання під час особистої зустрічі, коли він приїздив до м. Лебедина. На виконання її вимоги він провів розмову з одним із відомих адвокатів, проте ОСОБА_21 до нього з даного приводу більш не зверталася.

Експерт ОСОБА_46 допитаний в судовому засіданні показав суду, що здійснював у даному кримінальному провадженні судову хімічну експертизу, під час якої було встановлено, що на поверхні ватних тампонів зі змивами з рук ОСОБА_47 та ОСОБА_20 , на поверхні грошових купюр, вилучених у обвинувачених та на поверхні аркуша паперу зі зразком спеціальної хімічної речовини є сліди спеціальної хімічної речовини.

Сліди хімічної речовини, які виявлені на поверхні ватних тампонів зі змивами з рук ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , на поверхні купюр мають спільну родову належність як між собою, так і зі зразком спеціальної хімічної речовини, наданої для порівняння.

Речовина, яка була застосована для помічення грошових купюр розчиняється у хлороформі, а у спирті розчиняється не до кінця.

Конверти, до яких було поміщено тампони із змивами з рук ОСОБА_20 та ОСОБА_21 виготовлені з паперу, надійшли на експертизу сухими, цілісність їх пакування порушеною не була.

Під час проведення експертизи досліджувався вміст конвертів - тампони із змивами з рук обвинувачених.

Самі конверти не досліджувалися і питання чи могла речовина із одного конверта переміститься до іншого через конверт не ставилось і не досліджувалось.

Фактичними даними, які містяться у копії витягу (а.с. 56, 86, 141, 230 т. 1), дослідженої в судовому засіданні стверджується, що 18.03.2016 року до ЄРДР були внесені відомості під № 0000079 про те, що старший слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 та ОСОБА_21 за попередньою змовою у групі підбурювали ОСОБА_17 до передачі неправомірної вигоди прокурору, чим порушено ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Особи, яким повідомлено про підозру: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

За даним фактом обвинувальний акт 12.07.2016 року направлено до суду.

Дата формування витягу у копії не вказана.

Фактичними даними, які містяться у копії витягу (а.с. 56 - 57, 86-87, 141-142, 239-231т. 1), дослідженї в судовому засіданні стверджується, що 01.04.2016 року до ЄРДР було внесено інформацію про те, що старший слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 підробив докази обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України у кримінальному провадженні № 0000042 від 22.01.2016 року, чим порушено ч. 1 ст. 372 КК України.

Особа, якій повідомлено про підозру не вказана.

За даним фактом кримінальне провадження закрито 02.07.2016 року.

Дата формування витягу у копії не вказана.

Фактичними даними, які містяться у копії витягу (а.с. 57, 87, 142, 231 т. 1), дослідженої в судовому засіданні стверджується, що 25.04.2016 року до ЄРДР було внесено інформацію про те, що старший слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 та ОСОБА_21 за попередньою змовою у групі шляхом обману ОСОБА_27 заволоділи коштами у сумі 15 тисяч гривень, чим порушено ч. 2 ст. 190 КК України.

Особи, яким повідомлено про підозру: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

За даним фактом обвинувальний акт 11.07.2016 року направлено до суду.

Дата формування витягу у копії не вказана.

Фактичними даними, які містяться у копії витягу (а.с. 57 - 58, 87-88, 142-143,231-232 т. 1), дослідженої в судовому засіданні стверджується, що 24.05.2016 року до ЄРДР було внесено інформацію про те, що старший слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 підробив протоколи про надання підозрюваній ОСОБА_17 доступу до матеріалів провадження, про ознайомлення з матеріалами розслідування і розписку ОСОБА_17 про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів провадження, чим порушено ч. 1 ст. 366 КК України.

Особа, якій повідомлено про підозру - ОСОБА_20 .

За даним фактом обвинувальний акт 11.07.2016 року направлено до суду.

Дата формування витягу у копії не вказана.

Фактичними даними, які містяться у копії витягу (а.с. 58-59, 88-89, 143-144, 233 т. 1), дослідженої в судовому засіданні стверджується, що 15.06.2016 року до ЄРДР було внесено інформацію про те, що старший слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 порушив право на захист підозрюваної ОСОБА_17 , позбавивши її доступу до матеріалів кримінального провадження після закінчення досудового слідства, чим порушено ч. 1 ст. 374 КК України.

Особа, якій повідомлено про підозру - ОСОБА_20 .

За даним фактом обвинувальний акт 11.07.2016 року направлено до суду.

Дата формування витягу у копії не вказана.

Фактичними даними, які містяться у копії витягу (а.с. 229 т. 1), дослідженої в судовому засіданні стверджується, що 18.03.2016 року до ЄРДР були внесені відомості під № 0000079 про те, що посадова особа правоохоронного органу вимагає неправомірну вигоду, чим порушено ч. 3 ст. 368 КК України.

Даних щодо особи, якій повідомлено про підозру, наслідків розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї витяг не містить.

Дата формування витягу у копії не вказана.

Фактичними даними, які містяться у поясненні, повідомленні, заяві (а.с. 60-62, 76, 90-92, 106, 146-147, 165-167, 233, 235-236 т. 1, 116 т.2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 17.03.2016 року ОСОБА_17 подала до правоохоронних органів заяву та пояснила старшому оперуповноваженому відділу БКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_48 , що слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 вимагає від неї неправомірну вигоду в сумі 15 тисяч гривень за закриття кримінального провадження, відкритого відносно неї за ст. 198 КК України.

Фактичними даними, які містяться у повістках, повідомленнях, пам`ятках (а.с. 63-68, 93-98, 148, 168, 237-242 т. 1), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ОСОБА_17 12.03.2016 року об 11 год. 25 хв. було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України - «придбання майна одержаного злочинним шляхом», а також пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, 14.03.2016 року на 09 год. 00 хв. вона викликалася слідчим Лебединського ВП ОСОБА_20 в каб. № 5 відділення поліції для участі у допиті у кримінальному провадження № 0000042 в якості підозрюваної.

Фактичними даними, які містяться у повідомленні (а.с. 69, 99 т. 1), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 01.04.2016 року заступником начальника УБКОЗ УСБУ в Сумській області ОСОБА_49 повідомлено заступника прокурора Сумської області ОСОБА_50 про те, що слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 підробив докази обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України у кримінальному провадженні № 0000042 від 22.01.2016 року, чим порушив ч. 1 ст. 372 КК України.

Фактичними даними, які містяться у постанові, протоколі (а.с. 70, 100, 149-151, 169-171 т. 1, 30-31 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 28.03.2016 року, відповідно до постанови прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_51 в присутності понятих ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , при освідуванні ОСОБА_21 на її пальцях та долонях при опроміненні ультрафіолетовим освітленням виявлено речовину, що світиться жовто - зеленим кольором.

Під час здійснення освідування здійснювалась відеозйомка за допомогою відеокамери Сanon Legria HFR 606 із записом на флеш-накопичувач micro SD 8 Gb № 1535HJ20104, застосовувалась лампа ультрафіолетового випромінювання Delux 201106EX5553.

Фактичними даними, які містяться у постанові, протоколі (а.с. 71, 101, 152-154, 172-174 т. 1, 32-33 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 28.03.2016 року відповідно до постанови прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_54 , в присутності понятих ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , при освідуванні рук ОСОБА_20 - речовини, що світиться при опроміненні ультрафіолетовим освітленням, не виявлено.

Під час здійснення освідування здійснювалась відеозйомка за допомогою відеокамери Сanon Legria HFR 606 із записом на флеш-накопичувач micro SD 8 Gb № 1535HJ20104, застосовувалась лампа ультрафіолетового випромінювання Delux 201106EX5553.

Фактичними даними, які містяться у протоколі, додатках до протоколу (а.с. 72-74, 102-104, 155-157, 175-177 т. 1, 34-37 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 28.03.2016 року при проведенні обшуку автомобіля Деу Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_20 керує за довіреністю, при огляді переднього пасажирського сидіння було виявлено грошові кошти купюрами номіналом 200 грн. та 500 грн. на загальну суму 15 тис. грн.; а в барсетці - 500 грн.; а на багажнику автомобіля вогнепальну зброю - пістолет ПМ дві обойми та 16 набоїв.

Грошові кошти під час проведення обшуку слідчим вилучено, пістолет та набої не вилучались.

Під час здійснення обшуку здійснювалась відеозйомка за допомогою відеокамери Сanon Legria HFR 606 із записом на флеш-накопичувач micro SD 8 Gb № 1535HJ20104, застосовувалась лампа ультрафіолетового випромінювання Delux 201106EX5553.

До протоколу додано: перелік вилученого майна, паперовий конверт з коштами в сумі 15 000 грн., паперовий конверт з коштами в сумі 500 грн. Конверти опечатано печаткою прокуратури Сумської області і завірено підписами слідчого і понятих.

Також до протоколу додано карту пам`яті та адаптер в паперовому конверті, який відтиску печатки та підписів учасників процесуальної дії не містить.

З відеозапису (а.с. 37 т. 2), доданого до протоколу обшуку вбачається, що автомобіль ДЕУ Ланос № НОМЕР_1 був зупинений групою осіб на проїжджій частині однієї з вулиць м. Лебедина, після чого ОСОБА_20 , який не пручався, двома чоловіками, один з яких в подальшому був залучений до проведення слідчих дій в якості понятого ( ОСОБА_55 ) був взятий за руки і витягнутий з сидіння водія, повернутий обличчям до машини і зафіксований в такому положенні, після чого старшим оперуповноваженим ОСОБА_40 з кобури на поясі ОСОБА_20 було витягнуто пістолет, розряжено його і покладено на багажник машини.

ОСОБА_21 , після виходу з автомобіля була зафіксована з руками заведеними за спину і так утримувалась кілька хвилин. В подальшому її руки були звільнені, проте один із чоловіків, який в подальшому був залучений до проведення слідчих дій в якості понятого ( ОСОБА_55 ) знаходився біля неї і періодично нагадував, щоб вона тримала долоні рук на виду.

Після залишення обвинуваченими автомобіля в його внутрішню частину по черзі проникли кілька чоловік з групи осіб, яка брала участь у проведенні слідчих дій, в тому числі дві особи, які в подальшому були залучені до проведення слідчих дій в якості понятих ( ОСОБА_55 та ОСОБА_56 ), після чого двері автомобіля особами, які його зупинили були закриті і розпочато освідування обвинувачених та обшук машини.

Під час освідування обвинувачених слідчим ватні тампони зі змивами з рук ОСОБА_20 та ОСОБА_47 були поміщені до паперових конвертів, на стінках яких з`явилися вологі плями в місці розташування тампонів із змивами.

Даних, що в подальшому конверти зберігалися відокремленими один від другого відеозаписом не зафіксовано

Фактичними даними, які містяться у дорученні (а.с. 75, т. 1), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 24.03.2016 року прокурор Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_57 доручив старшому слідчому Лебединського ВП ОСОБА_20 повідомити підозрюваним, їх захисникам та представникам, потерпілому у кримінальному провадженні № 0000042 про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування.

Фактичними даними, які містяться в ухвалах (а.с. 82-83 т. 1, 252 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 17.05.2016 року слідчим суддею Зарічного райсуду м. Суми було застосовано до підозрюваного ОСОБА_20 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладення відповідних обов`язків. Строк дії ухвали до 16.07.2016 року включно.

Ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми підозрюваному ОСОБА_20 та його захисникам ОСОБА_18 та ОСОБА_58 було встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000079 до 08.07.2016 року включно.

Фактичними даними, які містяться в клопотанні, ухвалі (а.с. 84-85, 112, 159-160 т. 1), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2016 року було відсторонено ОСОБА_20 від посади старшого слідчого Лебединського відділу поліції (м. Лебедин) Головного управління Національної поліції в Сумській області на строк до 17.07.2016 року включно.

Фактичними даними, які містяться у постановах (а.с. 2, 6 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 27.05.2016 року постановою прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_54 матеріали кримінальних проваджень № 0000079 від 18.03.2016 року та № 0000158 від 25.05.2016 року об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно № 0000079, а 27.06.2016 року постановою прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_7 матеріали кримінальних проваджень № 0000079 від 18.03.2016 року та № 0000098 від 01.04.2016 року, № 0000099 від 01.04.2016 року, № 0000189 від 15.06.2016 року об`єднано в одне кримінальне провадження, якому також присвоєно № 0000079.

Фактичними даними, які містяться у постанові (а.с. 8 т. 2), дослідженій в судовому засіданні стверджується, що 02.07.2016 року постановою слідчого прокуратури Сумської області ОСОБА_35 у кримінальному провадженні № 0000079 від 18.03.2016 року окремі матеріали за ч. 1 ст. 372 КК України закриті у зв`язку із відсутністю події вказаного злочину.

Фактичними даними, які містяться у висновку (а.с. 10-14, т. 2), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 30.04.2016 року за висновком службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження відносно окремих поліцейських Лебединського ВП визначено необхідним ОСОБА_20 оголосити сувору догану.

Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду та вручення грошових коштів, ксерокопіях (а.с. 16-29 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що старшим оперуповноваженим УСБУ в Сумській області ОСОБА_40 відповідно до доручення прокурора № 15/2-145т від 21.03.2016 року та постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину № 15/2-144т від 21.03.2016 року та ст. 271 КПК України о 9 год. 45 хв. 28.03.2016 року в присутності понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 були вручені ОСОБА_17 для участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій для отримання фактичних даних про одержання неправомірної вигоди з боку ОСОБА_20 15 000 грн. (тридцять п`ять купюр номіналом 200 гривень: ЄЧ0562533, МБ5304990, ВБ2002263, КБ4499677, ЗЗ316842, ЄЄ4126766, ЗГ8650863, ЕЦ5315418, УН8446052, ЄЯ9210755, ЕЩ4231835, КА9714741, МБ8601789, ЗГ8293865, МА7304673, МА7552220, МА2717409, 3A6377562, ЄЄ7556506, ЄШ9946431, ЄВ4917181, ЄФ2567669, ЄА1504091, СЖ8384550, КЄ2840985, КМ4936552, МА5741738, Е34841124, ЗБ6155548, ЗВ7760091, К35449878, ЕЕ3475323, АЕ1087490, ЗЄ2330914, ЕЖ0813930; шістнадцять купюр номіналом 500 гривень: ВБ6304970, МБ4109748, ВВ4949329, ЗГ9723679, ВБ9935158, ГH0604957, ВЖ3396762, ЛБ2532183, ЛД6202101, ЗД1661051, ЗЗ3340293, БТ0106977, ВИ3848431, ВЖ5932551, МА5688589, ЛБ3044682).

З купюр зняті копії, додані до протоколу.

Вказані купюри помічені люмінесцентним порошком, який в ультрафіолетовому випроміненні має яскравий жовто-зелений колір.

Контрольний зразок порошку поміщено до паперового конверту і додано до протоколу.

Запис щодо здійснення відеофіксації негласної слідчої дії в протоколі відсутній.

Фактичними даними, які містяться в клопотанні, ухвалі (а.с. 38-40 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 29.03.2016 року було надано дозвіл слідчому ОСОБА_35 на проведення обшуку в автомобілі «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого на підставі довіреності від 24.01.2012 року є ОСОБА_20 для вилучення належних СБУ грошових коштів в сумі 15 000 грн., одержаних ОСОБА_20 у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_17 , а також 500 грн., належних ОСОБА_20 .

Фактичними даними, які містяться в постанові, висновку судової хімічної експертизи № 4072 від 07.06.2016 року (а.с. 41-47 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_47 , на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_20 , на поверхні тридцяти п`яти купюр номіналом 200 гривень (ЄЧ0562533, МБ5304990, ВБ2002263, КБ4499677, ЗЗ316842, ЄЄ4126766, ЗГ8650863, ЕЦ5315418, УН8446052, ЄЯ9210755, ЕЩ4231835, КА9714741, МБ8601789, ЗГ8293865, МА7304673, МА7552220, МА2717409, 3A6377562, ЄЄ7556506, ЄШ9946431, ЄВ4917181, ЄФ2567669, ЄА1504091, СЖ8384550, КЄ2840985, КМ4936552, МА5741738, Е34841124, ЗБ6155548, ЗВ7760091, К35449878, ЕЕ3475323, АЕ1087490, ЗЄ2330914, ЕЖ0813930), шістнадцяти купюр номіналом 500 гривень (ВБ6304970, МБ4109748, ВВ4949329, ЗГ9723679, ВБ9935158, ГH0604957, ВЖ3396762, ЛБ2532183, ЛД6202101, ЗД1661051, ЗЗ3340293, БТ0106977, ВИ3848431, ВЖ5932551, МА5688589, ЛБ3044682), на поверхні аркуша паперу білого кольору зі зразком спеціальної хімічної речовини є сліди спеціальної хімічної речовини.

Сліди спеціальної хімічної речовини, які виявлені на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_21 , на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_20 , на поверхні тридцяти п`яти купюр номіналом 200 гривень (ЄЧ0562533, МБ5304990, ВБ2002263, КБ4499677, ЗЗ316842, ЄЄ4126766, ЗГ8650863, ЕЦ5315418, УН8446052, ЄЯ9210755, ЕЩ4231835, КА9714741, МБ8601789, ЗГ8293865, МА7304673, МА7552220, МА2717409, 3A6377562, ЄЄ7556506, ЄШ9946431, ЄВ4917181, ЄФ2567669, ЄА1504091, СЖ8384550, КЄ2840985, КМ4936552, МА5741738, Е34841124, ЗБ6155548, ЗВ7760091, К35449878, ЕЕ3475323, АЕ1087490, ЗЄ2330914, ЕЖ0813930), шістнадцяти купюр номіналом 500 гривень (ВБ6304970, МБ4109748, ВВ4949329, ЗГ9723679, ВБ9935158, ГH0604957, ВЖ3396762, ЛБ2532183, ЛД6202101, ЗД1661051, ЗЗ3340293, БТ0106977, ВИ3848431, ВЖ5932551, МА5688589, ЛБ3044682), мають спільну родову належність як між собою, так і зі зразком спеціальної хімічної речовини, наданої для порівняння.

Вирішити питання, чи складали раніш надані на дослідження об`єкти єдину масу, не уявляється можливим з причини, наведеної у дослідницькій частині даного висновку.

На двох контрольних ватних тампонах слідів спеціальних хімічних речовин немає.

Фактичними даними, які містяться в постанові, висновку судової почеркознавчої експертизи № 532 від 02.07.2016 року, додатків (а.с. 48-49, 77-92 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що підписи від імені ОСОБА_20 у:

протоколі про надання ОСОБА_17 доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк.,

протоколі ознайомлення підозрюваної ОСОБА_17 з матеріалами досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк., - у рядках «Старший слідчий Лебединського ВП ГУНП в Сумській області майор поліції ОСОБА_20 », - всього 2 підписи, - виконані ОСОБА_20 .

2, 4, 5. Короткі рукописні цифрові записи «24», «24, 03, 16», «24, 03, 16» у протоколі про надання ОСОБА_17 доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк., -

короткий рукописний цифровий запис «24» у протоколі ознайомлення підозрюваної ОСОБА_17 з матеріалами досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк., -

короткі рукописні цифрові записи «24», «03», «16» у розписці підозрюваної ОСОБА_17 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк., - виконані ОСОБА_20 .

Фактичними даними, які містяться в протоколі, додатках (а.с. 52-72 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 23.06.2016 року було відібрано експериментальні зразки почерку від ОСОБА_20 для експертного дослідження.

Фактичними даними, які містяться в протоколах, дорученні (а.с. 96-109 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що вони складені на підтердження того, що 24.03.2016 року слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 на виконання доручення прокурора Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_33 надавав учасникам кримінального провадження № 0000042 від 22.01.2016 року доступ до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування, а також ознайомив їх з матеріалами досудового розслідування.

Фактичними даними, які містяться в копії журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених (а.с. 111-113 т. 2), дослідженій в судовому засіданні стверджується, що прізвище та анкетні дані ОСОБА_17 серед осіб, які з після 12 год. 32 хв. 23.03.2016 року до 11 год. 00 хв. 24.03.2016 року відвідали Лебединський ВП не зареєстровано.

Фактичними даними, які містяться у дорученні, листі , заяві та протоколі (а.с. 114-121 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що особисті дані та номер мобільного телефону ОСОБА_20 було надано слідчому прокуратури Сумської області співробітниками УСБУ 18.03.2016 року.

Фактичними даними, які містяться у реєстрах, витязі, обвинувальному акті, листі (а.с. 122-171 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 21.01.2016 року до ЄРДР були внесені відомості під № 0000042 про те, що за період з 03.01.2016 року по 17.01.2016 року ОСОБА_61 за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_62 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 здійснили крадіжку належних ОСОБА_63 предметів та речей з території, розташованої по вул. Ватутіна в м. Лебедин, Сумської області, які в подальшому придбала ОСОБА_17 .

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_64 , ОСОБА_17 та неповнолітніх ОСОБА_65 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 був направлений до Лебединського районного суду Сумської області 25.03.2016 року.

Фактичними даними, які містяться в інформації, відомостях, ухвалі (а.с. 191-196, 199 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 24.06.2016 року було накладено арешт на належні ОСОБА_21 земельні ділянки, розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району: площею 1,3666 га, кадастровий номер :05:003:0166 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29) та площею 2,7489 га, кадастровий номер :04:001:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9229).

Фактичними даними, які містяться в листі, ухвалі (а.с. 197-198 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2016 року було накладено арешт на належний ОСОБА_20 мотоцикл «ИЖ Планета ЗК» 1984 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Фактичними даними, які містяться в постанові (а.с. 202-203 т. 2), дослідженій в судовому засіданні стверджується, що слідчим ОВС СВ прокуратури Сумської області від 01.07.2016 року постановлено:

1. 3берігати у сейфі слідчого з матеріалами провадження наступні грошові кошти і предмети, які можуть бути використані як докази у провадженні:

-зразки препарату, долучені до протоколу огляду та вручення грошей від 28.03.2016;

-два конверти зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_20 ;

-конверт зі зразками вати, на який робилися змиви з рук ОСОБА_20 ;

-два конверти зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_21 ;

-конверт зі зразками вати, на який робилися змиви з рук ОСОБА_21 ,;

-конверт з грошовими коштами у сумі 15000 гри, вилученими у ході обшуку 28.03.2016.

2. Разом з матеріалами провадження у сейфі слідчого зберігати грошові кошти ОСОБА_20 у сумі 500 грн.

Фактичними даними, які містяться в підтвердженні (а.с. 204-209 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ОСОБА_21 отримала доступ і була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження № 0000079 05.07.2016 року.

Фактичними даними, які містяться в підтвердженні (а.с. 210-215 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ОСОБА_17 отримала доступ і була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження № 0000079 06.07.2016 року.

Фактичними даними, які містяться в листі та клопотаннях (а.с. 216-220 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 05.07.2016 року слідчий звертався до прокурора за продовженням строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 до трьох місяців.

Фактичними даними, які містяться в підтвердженні (а.с. 221-226 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ОСОБА_20 було надано доступ і запропоновано ознайомитись з матеріалами кримінального провадження № 0000079 05.07.2016 року, від чого він відмовився, так як уже ознайомився 02.07.2016 року.

Фактичними даними, які містяться в заяві, довідці, ухвалі, постановах (а.с. 230-234, 253-255 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 16.06.2016 року ОСОБА_20 звернувся з заявою до слідчого прокуратури Сумської області ОСОБА_66 про вчинення ОСОБА_17 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України. Вказана заява 17.06.2016 року була зареєстрована в ЄРДР за № 0000191, в якому ОСОБА_20 було відмовлено у визнанні потерпілим. Дане кримінальне провадження постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_66 від 26.08.2016 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_17 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, чи інших складів кримінальних правопорушень.

Фактичними даними, які містяться в повідомленні та переліку (а.с. 235-238 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ОСОБА_20 отримав доступ і був ознайомлений з частиною (на його думку) матеріалів кримінального провадження № 0000079 02.07.2016 року.

Фактичними даними, які містяться в листі (а.с. 240 т. 2), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 02.07.2016 року адвокату ОСОБА_20 було роз`яснено порядок ознайомлення з доказами обвинувачення.

Фактичними даними, які містяться в клопотанні, повістках, підтвердженні, найменуванні матеріалів, ухвалі (а.с. 241-244, 246-252 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 05.07.2016 року слідчий ОСОБА_35 звернувся до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку для ознайомлення ОСОБА_20 з матеріалами досудового розслідування, яке було задоволено ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 06.07 2016 року.

Фактичними даними, які містяться в заявах (а.с. 245 т. 2), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 04.07.2016 року ОСОБА_20 та його адвокат звертали увагу на те, що 02.07.2016 року в наданих їм для ознайомлення були відсутні повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України та висновок судової почеркознавчої експертизи.

Фактичними даними, які містяться в протоколі контролю за вчиненням злочину, (а.с. 2-3 т. 3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 29.03.2016 року старшим оперуповноваженим УСБУ в Сумській області ОСОБА_40 на підставі постанови прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_51 від 21.03.2016 року про проведення контролю за вчиненням злочину було складено протокол про результати контролю за вчиненням злочину, згідно якого 28.03.2016 року в проміжок часу з 9 год. 45 хв. по 10 год. 20 хв. в присутності понятих ОСОБА_52 та ОСОБА_67 були оглянуті помічені люмінісцентним порошком грошові кошти в сумі 15 000 грн. (тридцять п`ять купюр номіналом 200 гривень та шістнадцять купюр номіналом 500 гривень) і в лісопарку м. Лебедина поруч з дорогою, яка веде до заводе «Леол» вручені ОСОБА_68 , які вона об 11 год 00 хв. біля будівлі Лебединського ВП пропонувала ОСОБА_20 , а після отримання обвинувального акту і його слів про передачу цих коштів ОСОБА_21 пішла додому і 18 год. 40 хв. того ж дня в своєму домогосподарстві по АДРЕСА_3 вона передала їх ОСОБА_21 .

Запис щодо здійснення відефіксації негласної слідчої дії в протоколі відсутній.

Фактичними даними, які містяться в протоколі за результатами проведення НС(Р)Д, додатку до протоколу з оптичним диском (а.с. 4-7, 22 т.3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 30.03.2016 року старшим оперуповноваженим УСБУ в Сумській області ОСОБА_40 за результатами проведення відділом ОТЗ УСБУ в Сумській області у період з 25.03.2016 року по 28.03.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_69 від 21.03.2016 року № 305-т та доручення прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_51 № 15/2-150т від 21.03.2016 року негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі шляхом фіксації телефонних розмов за телефоном стільникового зв`язку оператора «Водафон» та аудіо- відео- контролю стосовно ОСОБА_20 в м. Лебедин Сумської області зафіксовано телефонні розмови ОСОБА_20 з ОСОБА_21 28.03.2016 року о 9 год. 12 хв.; 28.03.2016 року о 9 год. 54 хв.; та 28.03.2016 року о 14 год 37 хв, під час яких йшла розмова про зустріч ОСОБА_20 з особою, якій треба вручить документи та про відвідування ним місця проживання ОСОБА_21 для вирішення питання саме цієї дати.

Також зафіксовано телефонні розмови ОСОБА_20 із ОСОБА_17 28.03.2016 року о 10 год. 06 хв.; 28.03.2016 року о 10 год. 54 хв.; та 28.03.2016 року о 12 год. 13 хв, під час яких розмова йшла про відвідування ОСОБА_17 ОСОБА_20 біля приміщення Лебединського ВП та про міру покарання, яке може бути призначене ОСОБА_17 під час розгляду судом кримінального провадження.

Під час цих розмов ОСОБА_20 роз`яснив, що мірою покарання буде штраф.

ОСОБА_17 переживала, що віддасть 15 000 грн., проте отримає судимість, після чого ОСОБА_20 ухилився від продовження розмови.

В протоколі зазначено, що матеріали ОТЗ знаходяться на оптичному диску «CD-R» марки «ARITA» реєстраційний № 364-т «К» від 24.03.16 року з підписом уповноваженого співробітника.

Запис щодо пристрою, яким здійснювалась звуко- та відео- фіксація слідчої дії та носій інформації, на який вона фіксувалась в протоколі відсутній.

Паперовий конверт, в якому знаходиться оптичний диск відтиску печатки та підписів учасників процесуальної дії не містить.

Фактичними даними, які містяться в протоколі за результатами проведення НС(Р)Д і додатку до протоколу з оптичним диском (а.с. 8-14, 24 т.3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 07.04.2016 старшим оперуповноваженим УСБУ в Сумській області ОСОБА_40 за результатами проведення відділом ОТЗ УСБУ в Сумській області у період з 28.03.2016 року по 02.04.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Сумського апеляційного суду від 21.03.2016 року № 305-т та доручення прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_51 № 15/2-150т від 21.03.2016 року негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі шляхом фіксації телефонних розмов за телефоном стільникового зв`язку оператора «Водафон» та аудіо- відео- контролю стосовно ОСОБА_20 в м. Лебедин Сумської області зафіксовано телефонні розмови ОСОБА_20 з ОСОБА_70 28.03.2016 року о 16 год. 38 хв., під час якої ОСОБА_33 доручає ОСОБА_20 терміново повідомити ОСОБА_17 про дату підготовчого судового засідання, яке призначено на 9 год. 30 хв. 31.03.2016 р.; 29.03.2016 року о 19 год. 08 хв. і 30.03.2016 року о 8 год. 48 хв., під час яких ОСОБА_20 та ОСОБА_33 домовляються про особисті зустрічі.

Також зафіксовано телефонну розмов ОСОБА_20 із ОСОБА_21 28.03.2016 року о 18 год. 11 хв., під час якої вона орієнтує його щодо місця розташування її житла.

Крім того, зафіксовано телефонні розмови ОСОБА_20 із невідомими особами 31.03.2016 року о 11 год. 47 хв. та 31.03.2016 року о 12 год. 11 хв., під час яких він скаржиться на погіршення стану здоров`я.

В протоколі зазначено, що матеріали ОТЗ знаходяться на оптичному диску «CD-R» марки «ARITA» реєстраційний № 365-т «К» від 24.03.16 року з підписом уповноваженого співробітника.

Запис щодо пристрою, яким здійснювалась звуко- та відео- фіксація слідчої дії та носій інформації, на який вона фіксувалась в протоколі відсутній.

Паперовий конверт, в якому знаходиться оптичний диск відтиску печатки та підписів учасників процесуальної дії не містить.

Фактичними даними, які містяться в протоколі за результатами проведення НС(Р)Д, додатку до протоколу з картами пам`яті (а.с. 15-21, 23, 25 т.3), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 31.03.2016 року старшим оперуповноваженим УСБУ в Сумській області ОСОБА_40 за результатами проведення відділом ОТЗ УСБУ в Сумській області 21.03.2016 року, 23.03.2016 року, 28.03.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Сумського апеляційного суду від 21.03.2016 року № 305-т та доручення прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_51 № 15/2-150т від 21.03.2016 року негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо- відео- контролю стосовно ОСОБА_20 в м. Лебедин Сумської області зафіксовано зустріч і спілкування ОСОБА_20 із ОСОБА_17 в присутності іншої особи 21.03.2016 року о 17 год. 43 хв. в приміщенні Лебединського ВП, під час якої мова іде про передачу ОСОБА_17 . ОСОБА_20 документів, а остання скаржиться на відсутність коштів і необхідність навчання свого сина, після чого він направляє її поговорить з особою на ім`я « ОСОБА_71 ».

Відеозапис епізоду здійснено малогабаритним відеореєстратором сер. № 850174. Аудіозапис епізоду здійснено малогабаритним аудіореєстратором сер. № 84025С. Матеріали оперативно-технічного заходу «відеоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 353-т від 21.03.2016 (а.с. 25, т. 3). Матеріали оперативно-технічного заходу «аудіоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 284-т від 27.01.2016 (а.с. 23, т. 3).

Також зафіксовано зустріч і спілкування ОСОБА_20 із ОСОБА_17 23.03.2016 року о 9 год. 01 хв. в приміщенні Лебединського ВП, під час якої ОСОБА_20 зачитав протокол допиту ОСОБА_17 , роз`яснив наслідки розгляду кримінальної справи і міру покарання, яке може бути призначене у виді штрафу, якщо ОСОБА_17 визнає вину і розкається.

При цьому він не назвав суми штрафу і ухилився від розмови про отримання від ОСОБА_17 грошей.

Відеозапис епізоду здійснено малогабаритним відеореєстратором сер. № 850174. Аудіозапис епізоду здійснено малогабаритним аудіореєстратором сер. № 84025С. Матеріали оперативно-технічного заходу «відеоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 353-т від 21.03.2016 (а.с. 25, т. 3). Матеріали оперативно-технічного заходу «аудіоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 284-т від 27.01.2016 (а.с. 23, т. 3).

Крім того, зафіксовано зустріч і спілкування ОСОБА_20 із ОСОБА_17 28.03.2016 року о 11 год. 03 хв. біля входу до приміщенні Лебединського ВП, під час якої ОСОБА_20 обіцяє винести документи, роз`яснює про відсутність судимості після сплати штрафу, відмовляється від отримання грошей та роз`яснює, що це питання буде вирішене після приїзду особи на ім`я « ОСОБА_71 », проте зауважує, що не знає часу її приїзду.

Відеозапис епізоду здійснено малогабаритним відеореєстратором сер. № 21202D. Аудіозапис епізоду здійснено малогабаритним аудіореєстратором сер. № 84025С. Матеріали оперативно-технічного заходу «відеоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 353-т від 21.03.2016 (а.с. 25, т. 3). Матеріали оперативно-технічного заходу «аудіоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 284-т від 27.01.2016 (а.с. 23, т. 3).

Також співробітниками СБУ зафіксовано зустріч і спілкування ОСОБА_21 із ОСОБА_17 28.03.2016 року о 18 год. 38 хв. на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_3 , під час якої ОСОБА_21 каже, що треба дати гроші, бо чекає прокурор, що суд призначено на 9 год. 31 числа і мінімальний штраф становить 500 грн.

Відеозапис епізоду здійснено малогабаритним відеореєстратором сер. № 21202D. Аудіозапис епізоду здійснено малогабаритним аудіореєстратором сер. № 84025С. Матеріали оперативно-технічного заходу «відеоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 353-т від 21.03.2016 (а.с. 25, т. 3). Матеріали оперативно-технічного заходу «аудіоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 284-т від 27.01.2016 (а.с. 23, т. 3).

Паперові конверти, в яких знаходяться флеш-накопичувачі (а.с. 23, 25, т. 3) відтисків печаток та підписів учасників процесуальної дії не містять.

Фактичними даними, які містяться в листі (а.с. 26, т.3), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що листом від 25.06.2016 № 80 голова Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_72 повідомив прокурора Сумської області ОСОБА_73 про те, що у відповідності до вимог Закону України "Про державну таємницю", п. 160 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою КМУ від 18 грудня 2013 року № 939 та п.5.12 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні експертна комісія Апеляційного суду Сумської області розглянула клопотання прокурора Сумської області ОСОБА_73 від 14.06.2016 № 15/2-555т про скасування грифу секретності матеріалів щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні від 18.03.2016 № 0000079 і прийняла рішення про розсекречування ухвал слідчих суддів Апеляційного суду Сумської області від 21.03.2016 обліковий номер 305т, від 11.04.2016 №516т, від 11.04.2016 №513т, від 18.04.2016 №576т про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, використання їх матеріалів у інших кримінальних провадженнях (акт від 25 червня 2016 року № 79, затверджений головою Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_74 ).

Фактичними даними, які містяться в ухвалі, клопотанні (а.с. 27, 40-41, т.3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ухвалою слідчого судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_69 від 21.03.2016 року було задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_51 та надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні № 0000079 негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: аудіо- відеоконтроль особи - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого старшим слідчим СВ Лебединського ВП ГУНП в Сумській області на строк 30 діб, з 15 години 21 березня 2016 року; зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного телефона за абонентським номером НОМЕР_4 як такого, що перебуває у користуванні ОСОБА_20 , на строк 30 діб, з 15 години 21 березня 2016 року; спостереження за особою - ОСОБА_20 у публічно доступних місцях з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження, строк 30 діб, з 15 години 21 березня 2016 року.

Фактичними даними, які містяться в ухвалі, клопотанні (а.с. 28-29, 38-39 т.3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_75 від 11.04.2016 року на задоволення клопотання прокурора відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_54 був наданий дозвіл на використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії до вх. №270т від 31.03.2016 (вих. №1/741т від 31.03.2016), на 7 (семи) арк., таємно, карта пам`яті MHI mikro SDHC 8 Гб, до вх.№270т від 31.03.2016 (реєстр№284т від 27..01.2016, 1 (одна) шт., таємно, карта пам`яті MHI mikro SDHC 8 Гб, до вх.№240т від 31.03.2016 (реєстр№353т від 21.03.2016, 1 (одна) шт., таємно, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії до вх.260т від 30.03.2016 (вих.№1/708-т від 30.03.2016) на 4 (чотирьох) арк., таємно, оптичний диск CD-R марки «ARITA», до вх.260т від 30.03.2016 (реєстр.№364-т «К» від 24.03Л016), 1 (одна) шт., таємно, у кримінальному провадженні № 0000098 розпочатому 01.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.

Фактичними даними, які містяться в ухвалі, клопотанні (а.с. 30-31, 34-35 т.3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_76 від 11.04.2016 року на задоволення клопотання прокурора відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_54 був наданий дозвіл на використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії до вх. №270т від 31.03.2016 (вих. №1/741т від 31.03.2016), на 7 (семи) арк., таємно, карта пам`яті MHI mikro SDHC 8 Гб, до вх.№270т від 31.03.2016 (реєстр№284т від 27..01.2016, 1 (одна) шт., таємно, карта пам`яті MHI mikro SDHC 8 Гб, до вх.№240т від 31.03.2016 (реєстр№353т від 21.03.2016, 1 (одна) шт., таємно, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії до вх.260т від 30.03.2016 (вих.№1/708-т від 30.03.2016) на 4 (чотирьох) арк., таємно, оптичний диск CD-R марки «ARITA», до вх.260т від 30.03.2016 (реєстр.№364-т «К» від 24.03Л016), 1 (одна) шт., таємно, у кримінальному провадженні № 0000099 розпочатому 01.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Фактичними даними, які містяться в ухвалі, клопотанні (а.с. 32-33, 36-37 т.3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_72 від 18.04.2016 року на задоволення клопотання прокурора відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_54 був наданий дозвіл на використання у кримінальному провадженні № 0000099 від 01.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих в рамках кримінального провадження № 0000079 від 18.03.2016, а саме протокол про результати контролю за вчиненням злочину, до вх.261т від 30.03.2016, (вих.№1/700т від 29.03.2016), на 2 (двох) арк., таємно.

Фактичними даними, які містяться в постанові (а.с. 42-43 т.3), дослідженій в судовому засіданні стверджується, що 21.03.2015 року прокурор другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_77 виніс постанову № 144 т., якою для отримання доказів злочинної діяльності старшого слідчого СВ Лебединського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_20 в частині вимагання ним неправомірної вигоди, було постановлено провести спеціальний слідчий експеримент шляхом огляду, копіювання, помітки спеціальною хімічною речовиною та вручення грошових коштів в сумі 15 000 грн. ОСОБА_17 для передачі ОСОБА_20 в якості неправомірної вигоди під контролем правоохоронних органів.

Фактичними даними, які містяться в повідомленні (а.с. 48-49, т. 3), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 12.05.2016 року ОСОБА_20 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

Фактичними даними, які містяться в повідомленні (а.с. 50-52, т. 3), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 17.06.2016 року ОСОБА_20 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України.

Фактичними даними, які містяться в повідомленні (а.с. 53-54, т. 3), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 21.06.2016 року ОСОБА_21 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

Фактичними даними, які містяться в повідомленні (а.с. 55-57, т. 3), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 02.07.2016 року ОСОБА_20 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України.

Фактичними даними, які містяться в повідомленні (а.с. 58-59, т. 3), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 02.07.2016 року ОСОБА_21 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України.

Фактичними даними, які містяться в листах (а.с. 60-61, т. 3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що за результатами розгляду звернень ОСОБА_20 від 02.07.2016 року та 04.07.2016 року начальник СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_78 листом від 08.07.2016 № 17-1803-16 повідомив ОСОБА_20 , що слідчим ОСОБА_79 не допущено порушень під час надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження № 00000079.

Фактичними даними, які містяться в заявах (а.с. 62, 65-67 т. 3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що 02.07.2016 року ОСОБА_20 звернувся до прокурора Сумської області ОСОБА_73 , а 04.07.2016 року до слідчого в ОВС прокуратури Сумської області ОСОБА_80 з заявами, в яких повідомив, що у кримінальному провадженні № 00000079 підозрюваний та його захисник 02.07.2016 року реалізували своє право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 00000079, проте їм не було надано для ознайомлення аудіо- та відео- матеріалів, постанови про освідування ОСОБА_20 та висновку судової почеркознавчої експертизи.

Фактичними даними, які містяться в листах (а.с. 63-64, т. 3), досліджених в судовому засіданні стверджується, що висновок судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 00000079 був отриманий замовником 02.07.2016 року.

Фактичними даними, які містяться в повідомленні (а.с. 68, т. 3), дослідженому в судовому засіданні стверджується, що 01.07.2016 року слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_81 листом за № 17-1843 вих. 16 повідомив ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та їх захисників про завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0000079 та їх право на доступ до матеріалів досудового розслідування.

Оцінивши у сукупності наявні у справідокази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в порядку ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд прийшов до висновку про недоведеність в ході судового розгляду кримінального провадження того, що ОСОБА_20 вчинене інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбаченеч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України, а ОСОБА_21 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України, враховуючи наступне.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до частин першої та другої статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Суд вважає, що кримінальне провадження, що розглядається не містить належних, допустимих і достовірних доказів, які б з точки зору достатності та взаємозв`язку в сукупності свідчили, що ОСОБА_20 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України, а ОСОБА_21 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_20 не визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України, посилаючись на те, що до надання неправомірної вимоги ОСОБА_17 він не підбурював, її грошима не заволодівав.

Винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України ОСОБА_20 не визнав, посилаючись на те, що здійснені ним у кримінальному провадженні № 0000042 від 22.01.2016 року слідчі дії відповідають вимогам чинного законодавства, доступ до матеріалів справи надано, процесуальні документи вручено в повному обсязі, право на захист роз`яснено і забезпечено належним чином.

Обвинувачена ОСОБА_21 не визнала винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України, посилаючись на те, що кошти, передані 28.03.2016 року ОСОБА_17 є платою за виконання в майбутньому (на той час) адвокатом послуг з надання правової допомоги у кримінальному провадженні № 0000042.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 , працюючий на той час прокурором Лебединського відділення Роменської окружної прокуратури повідомив суду, що із ОСОБА_17 , яка згідно матеріалі справи тричі викликалася Лебединського ВП для вчинення процесуальних дій не знайомий, неправомірної вигоди ніхто йому не пропонував.

Порушень чинного законодавства під час проведення досудового розслідування виявлено не було, після передачі кримінального провадження до суду ні сам свідок, ні обвинувачений ОСОБА_20 не мали повноважень на вчинення процесуальних дій у даній справі.

Спонукання, під впливом яких ОСОБА_17 28.03.2016 року передавала ОСОБА_21 грошові кошти йому не відомі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 дав покази, з яких вбачається, що в його присутності між ОСОБА_21 та ОСОБА_17 відбулося кілька розмов, під час яких останняпросила допомоги в уникненні від кримінального покарання, поскільки її син має наміри вчитись в такому навчальному закладі, до якого не приймають дітей, батьки яких мають судимість та допомогти найти адвоката, проте особи ОСОБА_20 під час вищезазначених відвідин ОСОБА_17 домогосподарства обвинуваченої при свідку не згадували.

Свідок ОСОБА_45 в судовому засіданні підтвердив, що в ОСОБА_21 у березні 2016 року зверталась до нього з проханням знайти в м. Суми адвоката для знайомої, яка може заплатить за правову допомогу 15 000 грн. і підтвердила своє прохання під час особистої зустрічі, коли він приїздив до м. Лебедина.

Під час перебування свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_82 в приміщенні Лебединського ВП ОСОБА_17 відвідувала відділення поліції та приймала участь у досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000042, під час спілкування з ОСОБА_20 просила не притягувати її до кримінальної відповідальності, проте її пропозиція не носила конкретного характеру і в присутності свідка ОСОБА_83 . ОСОБА_20 прореагував на неї належним чином - відповів, що кримінальне покарання буде призначене відповідно вимог чинного законодавства.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_37 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 , були учасниками слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні, проте, як вбачається з їхніх показів не були свідками пере-мов ОСОБА_17 з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 та очевидцями передачі грошових коштів.

Явка осіб, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих дій в кримінальному провадженні - ОСОБА_52 , ОСОБА_67 , ОСОБА_84 для їх допиту в судовому засіданні не була забезпечена стороною обвинувачення, що не дало суду можливості дослідити обставини копіювання, помічення, огляду та вручення ОСОБА_17 грошових коштів для передачі ОСОБА_20 о 9 год. 45 хв. 28.03.2016 р., враховуючи відсутність відео-, звукофіксації даної слідчої дії ( а.с. 16-29 т. 2).

Також відсутність понятих в судовому засіданні не дало можливості з`ясувати за якою потребою і за чиєю вказівкою понятий ОСОБА_59 брав безпосередню участь у обмеженні дій ОСОБА_20 після зупинення його автомобіля та одночасно з понятим ОСОБА_85 до початку обшуку проник в цей автомобіль, що зафіксовано відеозаписом (а.с. 37 т. 2).

Потерпіла ОСОБА_17 та свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні дали покази, підтверджуючі винуватість ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у вчиненні криміналь-ного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України, проте їх покази суперечать показам обвинувачених, свідків ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_34 , ОСОБА_82 та матеріалам кримінального провадження.

Судне може взяти до уваги доводи прокурора в тій частині, що під час надання пояснень в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_17 надала достовірні та послідовні свідчення, про те що саме ОСОБА_20 , як слідчий Лебединського ВП та його знайома ОСОБА_21 схиляли її до надання за допомогою обвинувачених прокурору неправомірної вигоди у сумі 15 000 грн. за призначення їй у кримінальному провадженні штрафу розміром близько 500 грн. та відсутність судимості, оскільки з пояснень самої потерпілої, наданих в судовому засіданні вбачається, що під час особистого спілкування із ОСОБА_17 ОСОБА_20 запевняв потерпілу у ненастанні тяжких наслідків після розгляду судом кримінального провадження № 0000042, обіцяв що покарання буде призначене у виді штрафу, але про передачу йому особисто грошей розмови не заводив, пропонував передати їх ОСОБА_21 , а вранці 28.03.2016 року біля приміщення Лебединського ВП відмовився від прямої пропозиції про їх отримання.

В той же час, пояснення ОСОБА_17 в тій частині, що відмовившись 28.03.2016 року від отримання неправомірної вигоди ОСОБА_20 розпорядився, щоб всі гроші потерпіла передала йому через ОСОБА_21 , на думку суду суперечить звукозапису негласної слідчої (розшукової) дії, дослідженому в судовому засіданні (а.с. 20 т. 3), яким, так як і іншими матеріалами справи не зафіксовано чи повинні були кошти, отримані обвинуваченою ОСОБА_21 в подальшому передаватись ОСОБА_20 чи іншій особі, кому саме, в якій кількості та на яких умовах.

Також суд критично відноситься до доводів прокурора в тій частині, що ОСОБА_21 була залучена ОСОБА_20 до своєї протиправної діяльності конспіративно і вказана конспірація зафіксована під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки з вказаних розмов ОСОБА_20 з ОСОБА_21 та ОСОБА_17 не вбачається, що причиною дій обвинуваченого були наміри залучити ОСОБА_21 саме до незаконного отримання грошових коштів за вчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище, дій з використанням наданої цій особі влади чи службового становища, чи до незаконного заволодіння обвинуваченими грошовими коштами ОСОБА_17 шляхом шахрайства.

Також суд критично відноситься до доводів сторони обвинувачення в тій частині, що свідчення, які в судовому засіданні надавала ОСОБА_21 , про те що отримані від ОСОБА_17 15 000 грн. були призначені для оплати правової допомоги адвоката є надуманими, оскільки вони суперечать показам свідків ОСОБА_87 та ОСОБА_88 , з яких вбачається, що під час відвідувань ОСОБА_17 будинку ОСОБА_21 ішла мова про залучення до участі в кримінальному провадженні адвоката із м. Суми і обвинувачена зверталася до ОСОБА_88 з метою вирішення цього питання.

Крім того, суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_89 в тій частині, що під час першого відвідування ОСОБА_17 будинку ОСОБА_21 обвинувачена запропонувала ОСОБА_17 надати 15 000 грн. як неправомірну вигоду за призначення їй судом покарання у вигляді штрафу розміром 500-700 грн. ОСОБА_20 , а той частину цих коштів залишить собі, а частину віддасть судді чи прокурору, так як вони не тільки суперечать показам обвинуваченої ОСОБА_21 та не підтверджуються свідком ОСОБА_90 , який був присутній при цій розмові, а й не відповідають поясненням самої ОСОБА_17 в тій частині, що обвинувачена запропонувала їй надати 15 000 грн., які в подальшому передадуться кому треба.

Саме цими словами обвинувачена, на думку потерпілої натякнула, що частина зазначеної неправомірної вигоди буде передана державному обвинувачувачу (прокурору) у кримінальному провадженні.

Щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000042 та складання завідомо неправдивих документів суд погоджується з доводами захисника в тій частині, що слідчий зобов`язаний відкрити стороні матеріали справи, а саме ознайомлення є правом підозрюваної особи, а не обов`язком ОСОБА_17 , яка неодноразово відвідувала Лебединський ВП, в тому числі 21.03.2016 року, 23.03.2016 року, 28.03.2016 року, зустрічалася з ОСОБА_20 в себе дома, поставила підписи в документах датованих ОСОБА_20 24 березня 2016 року - в протоколі про отримання доступу до матеріалів досудового розслідування, в протоколі про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в розписці про отримання обвинувального акту, проте ні вона сама, ні свідки, ні представник сторони обвинувачення не змогли пояснити коли і за яких обставин ці підписи були внесені до документів, наданих експерту.

При цьому, суд бере до уваги сумніви сторони захисту в належності доказу - копії журналу обліку осіб, доставлених, відвідувачів та запрошених до Лебединського ВП (а.с. 111-113 т. 2), наданій стороною обвинувачення, так як цим доказом хоч і стверджується, що прізвище та анкетні дані ОСОБА_17 відсутні серед осіб, які з після 12 год. 32 хв. 23.03.2016 року до 11 год. 00 хв. 24.03.2016 року відвідали Лебединський ВП, проте і не підтверджено, що ОСОБА_17 відвідувала відділення поліції і в дні вчинення негласних слідчих (розшукових) дій 21.03.2016 р, 23.03.2016 р, 28.03.2016 р, що мало місце відповідно до інших матеріалів справи.

Зазначені обставини, на думку суду, не дають можливості стверджувать про наявність в діях ОСОБА_20 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту в тій частині, що прокурор, до надання неправомірної вигоди якому, згідно обвинувального акту, підбурювалася ОСОБА_17 після направлення кримінального провадження № 0000042 до суду не мав юридичних повноважень на вчинення або невчинення будь-яких дій щодо призначення ОСОБА_17 покарання чи щодо отримання чи неотримання нею судимості в результаті судового розгляду справи, так як ці доводи суперечать п. 15 ч. 2 ст. 36 КПК України.

Також, суд не може взяти до уваги доводи сторони захисту в тій частині, що обвинувальний акт не містить інформації про те, якому прокурору повинна бути передана ця неправомірна вигода, з якою метою і які дії повинен був вчинити прокурор за цю неправомірну вигоду, використовуючи своє службове становище, так як наслідками зазначеної обставини згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є повернення обвинувального акту прокурору, а не виправдання обвинуваченого.

Суд бере до уваги, що доказами в кримінальному провадженні, відповідно до статті 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказ є допустимим, відповідно до частини 1 статті 86 КПК України, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Докази є недопустимими, якщо вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, що встановлено частиною першою статті 87 КПК України.

Відповідно до частини 2 статті 87 КПК України істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод визнаються, зокрема, такі діяння, як: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, а також порушення права особи на захист.

Недопустимими, відповідно до частини 3 статті 87 КПК України, є також докази, що були отримані: після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії.

Питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, що встановлено ч. 1 ст. 89 КПК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Згідно цієї практики, наступні докази, отримані за допомогою недопустимих доказів, так як вони були «плодом отруйного дерева», визнаються недопустимими з тих саме підстав (рішення у справі «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany) заява № 22978/05, п. 168, ECHR 2010, рішення від 30 квітня 2015 року у справі «Яременко проти України (№ 2), заява № 66338/09, п.66).

Суд бере до уваги доводи захисників щодо неналежності доказів, отриманих органом досудового розслідування до 25 квітня 2016 року оскільки:

1.На підтвердження дати початку досудового розслідування стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДРпід № 0000079 від 18.03.2016 року (а.с. 229 т.1), в якому зазначено, що посадова особа правоохоронного органу вимагає неправомірну вигоду, чим порушено ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно витягу підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

В той же час, до суду надано повідомлення про виявлене правопорушення, рапорт про його виявлення, пояснення ОСОБА_17 та її заяву (а.с. 116, 233-236, т.1), які датовані від 17.03.2016 р. і в яких мова іде про вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_20 .

Будь-яких відомостей про прийняте рішення по заяві ОСОБА_17 щодо ОСОБА_21 в період часу до 25.04.2016 року в документах, наданих прокурором суду не міститься.

Фактичними даними, які містяться у витягу (а.с. 57, 87, 142, 231 т. 1) стверджується, що інформацію про те, що старший слідчий Лебединського ВП ОСОБА_20 та ОСОБА_21 за попередньою змовою у групі шляхом обману ОСОБА_27 заволоділи коштами у сумі 15 тисяч гривень, чим порушено ч. 2 ст. 190 КК України внесено до ЄРДР 25.04.2016 року.

Тому суд враховує посилання захисника на ту обставину, що датою порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_21 і відповідно датою, до якої згідно ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування відносно ОСОБА_21 не допускається, є 25.04.2016 року, в той час як передача останній 15 000 грн. ОСОБА_17 зафіксована негласною слідчою (розшуковою) дією 28.03.2016 р. (а.с. 20 т. 3).

Тому суд бере до уваги доводи захисника щодо неналежності доказів, отриманих органом досудового розслідування під час здійснення негласних слідчих дій.

Так, згідно до ч. І ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Згідно ч. І ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Згідно ч. З ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Дослідивши протокол огляду та вручення грошових коштів від 28.03.2016 року (а.с. 16-29 т.2) складений старшим оперуповноваженим УСБУ в Сумській області ОСОБА_40 відповідно до доручення прокурора № 15/2-145т від 21.03.2016 року та постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину № 15/2-144т від 21.03.2016 року та протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 29.03.2016 року (а.с. 15-21 т. 3), складений старшим оперуповноваженим УСБУ в Сумській області ОСОБА_40 результатами проведення відділом ОТЗ УСБУ в Сумській області 21.03.2016 року, 23.03.2016 року, 28.03.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_69 від 21.03.2016 року № 305-т та доручення прокурора прокуратури Сумської області ОСОБА_51 № 15/2-150т від 21.03.2016 року, суд враховує, що: ні ухвала слідчого судді Сумського апеляційного суду від 21.03.2016 року № 305-т (а.с. 27 т. 3), ні клопотання прокурора про надання дозволу на проведення НС(Р)Д (а.с. 40-41 т. 3), ні постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину № 144т.(а.с. 42 т. 3) не містять пункту щодо проведення процесуальних дій щодо ОСОБА_21 .

Інших процесуальних рішень, які б надавали право здійснювати НС(Р)Д відносно ОСОБА_21 в судове засідання надано не було.

Також не було надано матеріалів щодо вручення ОСОБА_17 грошей для передачі саме ОСОБА_21 і щодо повторного встановлення на дану особу спеціального аудіо-відео спостережного обладнання (знятого після відмови ОСОБА_20 від отримання грошей вранці 28.03.2016 року).

В той же час, протоколи про огляд та вручення грошових коштів та про результати проведення негласних слідчих дій (а.с. 16-29 т.2, 2-21 т. 3) та інші матеріали справи не містять даних про прийняття особою, яка проводить відповідну процесуальну дію рішення про фіксацію цієї дії за допомогою певних технічних засобів.

Тому суд не може взяти до уваги доводи прокурора в тій частині, що протоколи про огляд та вручення грошових коштів та про результати проведення негласних слідчих дій складені на підставі постанови прокурора прокуратури Сумської області та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Сумської області відповідають вимогам КПК України, та враховує позицію сторони захисту, оскільки згідно ст.ст. 258, 260 КПК України ухвала слідчого судді лише надає дозвіл слідчому та/або прокурору на втручання у приватне спілкування - проведення аудіо- відео контролю, а не винесення відповідної постанови про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів є істотним порушенням ч. І ст. 107 КПК України, що тягне за собою недопустимість даного доказу, оскільки даний доказ отриманий не в порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Крім того, згідно ч. І ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються в протоколі.

Згідно ч. І ст. 252 КПК України, фіксація ходу і результатів негласних слідчих(розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки.

Суд бере до уваги, що в наданих в судове засідання протоколах про результати контролю за вчиненням злочину від 29.03.2016 року, про результати проведення НС(Р)Д від 30.03.2016 року та від 07.04.2016 року (а.с. 2-14 т.3) зафіксовані результати негласних слідчих (розшукових) дій, проте не повністю відображено перебіг даних дій, не вказано хто конкретно з оперативних працівників чи залучених спеціалістів встановлював на дану особу спеціальне аудіо-відео спостережне обладнання; не вказано яке конкретно обладнання для аудіо-відео спостереження було встановлено на дану особу (не зазначають назву та технічні характеристики даного обладнання); не вказано співробітника оперативного підрозділу, який безпосередньо знімав обладнання для відео спостереження з особи, залученої до конфіденційного співробітництва; не вказані присутні при цих діях особи.

В наданому в судове засідання протоколі про результати проведення НС(Р)Д від 31.03.2016 року (а.с. 15-21 т.3) зафіксовані результати негласних слідчих (розшукових) дій та вказано яке конкретно обладнання для аудіо-відео спостереження було застосовано під час їх проведення, проте також не відображено перебіг даних дій - не вказано хто конкретно з оперативних працівників чи залучених спеціалістів встановлював на дану особу спеціальне аудіо-відео спостережне обладнання; не зазначено співробітника оперативного підрозділу, який безпосередньо знімав обладнання для відео спостереження з особи, залученої до конфіденційного співробітництва; не вказані присутні при цих діях особи.

Крім того, згідно до ч. І ст. 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.

Згідно ч.2 ст. 106 КПК України, до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Згідно до ч. З ст. 252 КПК України, протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору.

Суд бере до уваги, що зазначені протоколи про проведення 28 березня 2016 року негласних слідчих (розшукових) дій оформлені протягом проміжку часу, не передбаченого чинним законодавством, що не дало можливості виконати вимоги ч. 3 ст. 252 КПК України

При цьому даних про запакування долучених до протоколів носів інформації протоколи не містять, а паперові конверти, в яких знаходяться ці носії надані суду без відтисків печатки та підписів учасників процесуальної дії (а.с. 37 т. 2, 22-25 т. 3).

Тому суд не може взяти до уваги доводи прокурора в тій частині, що протокол про огляд та вручення грошових коштів від 28.03.2016 року, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 29.03.2016 року, протоколи про результати проведення НС(Р)Д від 30.03.2016 року, 31.03.2016 та від 07.04.2016 року складені з додержанням вимог КПК України та відповідають вимогам ст.ст. 103, 104, 105, 107 КПК України, Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства Внутрішніх справ України, Служби Безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби, міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України від 16.11.2012 №114/1042/516/1199/936/1687/5 та враховує думку сторони захисту в тій частині, що перевірити достовірність зробленого аудіо- відеозапису під час проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій можливо лише за наявності конкретних технічних засобів, які використовувалися під час проведення аудіо-відео фіксування процесуальної дії.

Встановити ж якими саме технічними засобами здійснювалося аудіо-відео спостереження, без відображення цих даних в матеріалах кримінального провадження (а.с. 4-14, 22, 24 т. 3) неможливо, що ставить отримані таким чином докази під сумнів.

Також ставить під сумнів допустимість доказів і відсутність наконвертах, в яких знаходяться носії інформації відтисків печатки та підписів учасників процесуальних дій (а.с. 37 т. 2, 22-25 т. 3).

Тому суд вважає необхідним взяти до уваги доводи захисника щодо порушення вимог КПК України і відповідно щодо недопустимості доказів - протоколу про огляд та вручення грошових коштів від 28.03.2016 року, протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 29.03.2016 року, протоколів про результати проведення НС(Р)Д від 30.03.2016 року, 31.03.2016 та від 07.04.2016 рокуоскільки вони грунтуються на вимогах ч. І ст. 106, ч. І ст. 107, ч. 4 ст. 216, ч. 1 ст. 252 КПК України.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи прокурора і в тій частині, що в судовому засіданні було доведено зміст фактичних даних, що зафіксовані на вказаних документах, що фактичні обставини, що відображені на отриманих під час НС(Р)Д носіях мали місце, при чому саме так та саме у тій послідовності, у якій вони відображені у вказаних доказах, оскільки в судовому засіданні стороною захисту було оспорено винуватість обвинувачених у вчиненні злочину з різних мотивів, а згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 107 КПК України у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії.

Суд враховує, що згідно протоколів освідування та протоколів обшуку від 28 березня 2016 року (а.с. 31, 33-36 т. 2) проведення вказаної слідчої дії проводилося із фіксуванням на відеокамеру «Canon Legroa HER 606 із записом на флеш-накопичувач micro CD-8 gБ № 1535 Hі 20104, проте, суду не надано доказів того, що відеокамера «Canon Legroa HER 606 із записом на флеш-накопичувач micro CD-8 gБ № 1535 Hі 20104 долучені до матеріалів кримінального провадження та визнані речовими доказами.

За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити законність дій слідчого при проведенні освідування обвинувачених і обшуку автомобіля ОСОБА_20 і вважає неналежними доказами протоколи освідування ОСОБА_91 та ОСОБА_21 та протокол обшуку від 28.03.2016 року, проведений на вул Крилова в м. Лебедині і відповідно ухвалу слідчого судді Апеляційного суду Сумської області від 29.03.2016 р. (а.с. 40 т. 2), якою надано дозвіл на проведення вказаного обшуку.

Згідно протоколів про результати проведення НС(Р)Д від 30.03.2016 року та від 07.04.2016 року (а.с. 2-14), проведення вказаних дій зафіксовано на оптичних дисках «CD-R» марки «ARITA» реєстраційні № 364-т «К» та № 365-т «К» від 24.03.16 року з підписами уповноважених співробітників. Записи щодо пристрою, якими здійснювалась звуко- та відео- фіксація слідчих дій та носії інформації, на яких вона фіксувалась в протоколах відсутні.

При цьому суду не надано доказів того, що оптичні диски «CD-R» марки «ARITA» реєстраційні № 364-т «К» та № 365-т «К» від 24.03.16 року долучені до матеріалів кримінального провадження та визнані речовими доказами.

Записи на оптичних дисках здійснені невідомою особою і не є оригіналом фіксування слідчих дій.

Згідно протоколу про результати проведення НС(Р)Д від 31.03.2016 року (а.с. 15-25), проведення вказаної слідчої дії проводилося із фіксуванням відеозаписом малогабаритними відеореєстраторами сер. № 850174 та сер. № 21202D. Аудіозапис здійснено малогабаритним аудіореєстратором сер. № 84025С. Матеріали оперативно-технічного заходу «відеоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 353-т від 21.03.2016 (а.с. 25, т. 3). Матеріали оперативно-технічного заходу «аудіоконтроль» зафіксовані на MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 284-т від 27.01.2016 (а.с. 23, т. 3).

Проте, суду не надано доказів того, що відеореєстратори сер. № 850174 та сер. № 21202D, аудіореєстратор сер. № 84025С, MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 353-т від 21.03.2016 та MHI micro SDHC 8 Гб реєстр. № 284-т від 27.01.2016 долучені до матеріалів кримінального провадження та визнані речовими доказами.

За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити законність дій при проведенні негласних слідчих(розшукових) дій 28.03.2016 року і вважає неналежними доказами протоколи про результати проведення НС(Р)Д від 30.03.2016 року, 31.03.2016 року, 07.04.2016 року.

Суд враховує, що згідно ч. З ст. 208 КПК України слідчий може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу.

Згідно ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

В той же час, згідно наданих в судове засідання протоколів:

- освідування особи - ОСОБА_20 проведено 28.03.2016 року в період з 17 год. 45 хв. до 18 год. 25 хв. (а.с. 33 т. 2);

- освідування особи - ОСОБА_21 проведено з 19 год. 37 хв. до 20 год. 05 хв. (а.с. 31 т. 2).

- обшук автомобіля з участю затриманих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 проводився на вул. Крилова в м. Лебедині в період з 20 год. 21 хв. до 20 год. 48 хв. (а.с. 34-36 т. 2).

Суд вважає, що з врахуванням вимог ст. 209 КПК України 28.03.2016 року о 17 год. 45 хв. відбулося фактичне затримання ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , коли вони через підкорення наказу змушені були залишатись поряд з працівниками правоохоронних органів, внаслідок чого протокол обшуку згідно Правового висновку, викладеного в Постанові Верховного суду по справі № 755/6685/17 від 13.02.2020 року не є самостійною слідчою дією а відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України поглинається в даному випадку такою слідчою дією як затримання.

При цьому, суд враховує і ту обставину, що під час обшуку автомобіля ДЕУ Ланос № НОМЕР_1 , з участю затриманих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 та їх освідування, в період часу з 17 год. 45 хв. до 20 год. 48 хв. 28.03.2016 року було здійснено і особистий обшук ОСОБА_20 , під час якого у нього старшим оперупововаженим СБУ ОСОБА_40 відібрано табельний пістолет, в подальшому повернутий ОСОБА_20 після закінчення обшуку автомобіля, в той час як даних щодо складення протоколів про затримання обвинувачених в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення і відповідно роз`яснення їм прав, передбачених ч. 3 ст. 42 КПК України, в тому числі права на захист в судове засідання надано не було.

Згідно ч.1, п.3 ч. 2 ст. 87 КПК України недопустимими визнаються докази, що були отримані внаслідок істотного порушення прав людини і основоположних свобод, зокрема права особи на захист.

Тому суд не може взяти до уваги доводи слідчого ОСОБА_80 в тій частині, що відповідно до ч.3 ст. 236 КПК України він мав право під час обшуку обмежувати переміщення ОСОБА_20 та ОСОБА_21 і вважає необхідним протоколи освідування та протокол обшуку автомобіля визнати недопустимими доказами.

А далі за доктриною «плодів отруйного дерева» підлягають визнанню недопустимими доказами інші похідні від протоколів освідування та протоколу обшуку процесуальні документи:

- клопотання слідчого про проведення обшуку і ухвалу слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми про дозвіл на проведення обшуку (а.с. 38-40 т. 2);

- постанову, висновок судової хімічної експертизи № 4072 від 07.06.2016 року (а.с. 41-47 т. 2);

-постанову (а.с. 202-203 т. 2), слідчого в ОВС СВ прокуратури Сумської області від 01.07.2016 року про зберігання доказів - зразків препарату, долучених до протоколу огляду та вручення грошей від 28.03.2016; двох конвертів зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_20 ; конверта зі зразками вати, на який робилися змиви з рук ОСОБА_20 ; двох конвертів зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_21 ; конверта зі зразками вати, на який робилися змиви з рук ОСОБА_21 ,; конверта з грошовими коштами у сумі 15000 гри, вилученими у ході обшуку 28.03.2016.; грошових коштів ОСОБА_20 у сумі 500 грн.

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи прокурора в тій частині, що вчинення злочину стверджується висновком судової хімічної експертизи № 4072 від 07.06.2016 р. (44-47 т. 2), відповідно до якого на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_47 , на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_20 , на поверхні тридцяти п`яти купюр номіналом 200 грн., шістнадцяти купюр номіналом 500 грн., на поверхні аркуша паперу білого кольору зі зразком спеціальної хімічної речовини є сліди спеціальної хімічної речовини.

Сліди спеціальної хімічної речовини, які виявлені на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_21 , на поверхні ватних тампонів зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_20 , на поверхні тридцяти п`яти купюр номіналом 200 грн., шістнадцяти купюр номіналом 500 грн., мають спільну родову належність як між собою, так і зі зразком спеціальної хімічної речовини, наданої для порівняння.

На двох контрольних ватних тампонах слідів спеціальних хімічних речовин немає.

При цьому, суд бере до уваги доводи сторони захисту в тій частини, що під час освідування обвинувачених ватні тампони зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_20 та ОСОБА_47 були поміщені до паперових конвертів, які пропускають вологу і відповідно не гарантують ізоляції тампонів одного від іншого, так як з відеозапису (а.с. 37 т. 2), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що після закінчення освідування стінки конвертів були вологими в місці розташування тампонів із змивами і поміщені для зберігання в одне місце.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_92 пояснив суду, що під час проведення експертизи досліджувався вміст конвертів - тампони із змивами з рук обвинувачених.

Самі конверти не досліджувалися і питання чи могла речовина із одного конверта переміститься до іншого через конверт не ставилось і не досліджувалось.

Тому суд вважає, що доводи сторони захисту в цій частині не були спростованими в судовому засіданні.

Також, суд не може взяти до уваги доводи прокурора в тій частині, що вчинення злочину стверджується висновком судової почеркознавчої експертизи № 532 від 02.07.2016 р. (77-92 т. 2), відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_20 у:

протоколі про надання ОСОБА_17 доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк.,

протоколі ознайомлення підозрюваної ОСОБА_17 з матеріалами досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк., - у рядках «Старший слідчий Лебединського ВП ГУНП в Сумській області майор поліції ОСОБА_20 », - всього 2 підписи, - виконані ОСОБА_20 .

2, 4, 5. Короткі рукописні цифрові записи «24», «24, 03, 16», «24, 03, 16» у протоколі про надання ОСОБА_17 доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк., -

короткий рукописний цифровий запис «24» у протоколі ознайомлення підозрюваної ОСОБА_17 з матеріалами досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк., -

короткі рукописні цифрові записи «24», «03», «16» у розписці підозрюваної ОСОБА_17 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 24.03.2016 на 1 арк., - виконані ОСОБА_20 .

При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_20 не визнає своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, а висновок зазначеної експертизи не спростовує його доводів в тій частині, що ознайомлення ОСОБА_17 з матеріалами кримінального провадження № 0000042 та вручення їй відповідних документів були здійснені саме 24.03.2016 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_20 та ОСОБА_21 обвинувачення, в зв`язку з чим у суду виникли обґрунтовані розумні сумніви щодо їх винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких вони обвинувачуються.

При цьому суд враховує правову позицію щодо визнання винності особи «поза розумним сумнівом» та визначення «стандартів доказування», висловлену Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений обвинуваченим і саме обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Аналізуючи надані у розпорядження суду докази, які були безпосередньо досліджені в ході судового розгляду, суд прийняв до уваги слушні доводи сторони захисту щодо недоведеності винуватості ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

В той же час надані стороною обвинувачення вищезазначені докази, які були отримані з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод та здійснення процесуальних дій з порушенням права особи на захист, визнані судом як недопустимими.

При цьому судовий розгляд проводився лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримавшись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримавшись принципу диспозитивності, тобто діючи виключно у межах своїх повноважень та компетенції, суд вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість та створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків, та надійшов до висновку про те, що рівність перед законом і судом виключає будь-які привілеї у сторін кримінального провадження в ході судового розгляду, саме тому суд приходить до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, враховуючи, що завданнями кримінального провадження є не тільки захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а й неупереджений судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду винуватість ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 374 КК України та винуватість ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України стороною державного обвинувачення не доведена, в тому числі поза розумним сумнівом, тому відповідно до п. 3 ч.1 ст.373 КПК України суд вважає необхідним ухвалити у даному кримінальному провадженні виправдувальний вирок, у зв`язку з недоведеністю того, що склад даних кримінальних правопорушень є в діяннях обвинувачених ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок ухвалюється судом у випадках, передбачених ст.ст. 284, 373 КПК України.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Оскільки сторона обвинувачення не довела факту участі ОСОБА_20 у підбурюванні ОСОБА_17 до надання неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн. прокурору - службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчиненому за попередньою змовою у групі з ОСОБА_21 ; у заволодінні шляхом обману ОСОБА_17 коштами у розмірі 15 000 грн., вчиненому за попередньою змовою у групі з ОСОБА_21 ; у порушенні права ОСОБА_17 на захист; у складанні завідомо неправдивих офіційних документів - протоколу про надання ОСОБА_17 доступу до матеріалів провадження, протоколу ознайомлення ОСОБА_17 з матеріалами розслідування і розписки від імені ОСОБА_17 про отримання копій обвинувального акту і реєстру матеріалів провадження суд прийшов до переконання, що його необхідно виправдати в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Оскільки сторона обвинувачення не довела факту участі ОСОБА_21 у підбурюванні ОСОБА_17 до надання неправомірної вигоди у розмірі 15 000 грн. прокурору - службовій особі, яка займає відповідальне становище, вчиненому за попередньою змовою у групі з ОСОБА_20 ; у заволодінні шляхом обману ОСОБА_17 коштами у розмірі 15 000 грн., вчиненому за попередньою змовою у групі з ОСОБА_20 суд прийшов до переконання, що її необхідно виправдати в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Арешт на мотоцикл «ИЖ Планета ЗК» 1984 року випуску, номер двигуна КК 056842, номерний знак НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2016 року, суд вважає необхідним скасувати.

Арешт на земельні ділянки, розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району: площею 1,3666 га, кадастровий номер :05:003:0166 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29) та площею 2,7489 га, кадастровий номер :04:001:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9229), накладений ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 24.06.2016 року, суд вважає необхідним скасувати.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 15 000 грн. (тридцять п`ять купюр номіналом 200 гривень та шістнадцять купюр номіналом 500 гривень), які зберігаються у прокуратурі Сумської області, на думку суду, необхідно повернути власнику - УСБУ в Сумській області.

-зразки препарату, долучені до протоколу огляду та вручення грошей від 28.03.2016; два конверти зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_20 ; конверт зі зразками вати, на який робилися змиви з рук ОСОБА_20 ; два конверти зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_21 ; конверт зі зразками вати, на який робилися змиви з рук ОСОБА_21 , які зберігаються у прокуратурі Сумської області, на думку суду, необхідно залишити зберігатися при матеріалах справи.

-грошові кошти в сумі 500 грн. (дві купюри номіналом 200 грн., три купюри номіналом 20 грн., чотири купюри номіналом 10 грн.), які зберігаються у у прокуратурі Сумської області, на думку суду, необхідно повернути власнику - ОСОБА_20 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення призначених по справі судових експертиз відповідно до вимог ст.124 КПК України слід віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід у справі обирався 17.05.2016 року слідчим суддею Зарічного райсуду м. Суми було відносно ОСОБА_20 у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків на строк до 16.07.2016 року включно. В подальшому строк дії запобіжного заходу не продовжувався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_21 не обирався.

Керуючись ст. ст. 17, 84-89, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_20 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_21 визнати невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України та виправдати її на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Арешт на мотоцикл «ИЖ Планета ЗК» 1984 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 18.05.2016 року скасувати.

Арешт на земельні ділянки, розташовані на території Межиріцької сільської ради Лебединського району: площею 1,3666 га, кадастровий номер :05:003:0166 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29) та площею 2,7489 га, кадастровий номер :04:001:0005 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9229), накладений ухвалою слідчого судді Зарічного райсуду м. Суми від 24.06.2016 року скасувати.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 15 000 грн. (тридцять п`ять купюр номіналом 200 гривень та шістнадцять купюр номіналом 500 гривень), які зберігаються у прокуратурі Сумської області повернути УСБУ в Сумській області.

-зразки препарату, долучені до протоколу огляду та вручення грошей від 28.03.2016; два конверти зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_20 ; конверт зі зразками вати, на який робилися змиви з рук ОСОБА_20 ; два конверти зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_21 ; конверт зі зразками вати, на який робилися змиви з рук ОСОБА_21 , які зберігаються у прокуратурі Сумської області, залишити зберігатися при матеріалах справи.

-грошові кошти в сумі 500 грн. (дві купюри номіналом 200 грн., три купюри номіналом 20 грн., чотири купюри номіналом 10 грн.), які зберігаються у прокуратурі Сумської області, повернути ОСОБА_20 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід у справі обирався 17.05.2016 року слідчим суддею Зарічного райсуду м. Суми було відносно ОСОБА_20 у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків на строк до 16.07.2016 року включно. В подальшому строк дії запобіжного заходу не продовжувався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_21 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1