Справа №705/2105/25
1-кп/705/828/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2025 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в місті Умань в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000192 від 23.03.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровой, Калевальського району, Карелія, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 10.11.2021 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2023 звільненого 28.11.2023 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 29 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 19.03.2025 близько 14 години 30 хвилин перебуваючи по вул. Європейській, поблизу будинку № 68 в м. Умань Черкаської області, знайшов на прибудинковій території вказаного будинку банківську картку, а саме банківську картку АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_3 , на якій зберігались належні їй грошові кошти та яку остання втратила незадовго до цього. Після чого, у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на привласнення з корисливих мотивів офіційного документу, а саме вказаної банківської картки, яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_2 , не вживаючи будь-яких заходів для повернення власнику знайденого ним майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у наявності можливості виявленої картки безконтактної оплати товару, яка не потребує введення пін-коду, у власних корисливих цілях, використав банківську картку АТ «Універсал Банк» з номером НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_3 , а саме 19.03.2025 о 14 год. 35 хв., здійснивши оплату за товар в магазині «Тютюн Кава» за адресою: вул. Європейська, буд. 62Г, м. Умань, Черкаської області на суму загальну суму 425 гривень, 0 14 год. 37 хв. в магазині «Vape Shop» за адресою: вул. Європейська, 62б, м. Умань, Черкаської області, на суму 600 гривень, а також о 14 год. 45 хв. та о 14 год. 46 хв. в магазині «Сімка» за адресою: вул. Тищика, буд. 27, м. Умань, Черкаської області на суму 1800 гривень. Таким чином, використовуючи вказану карту, ОСОБА_2 здійснив оплату за товар на загальну суму 2825 грн., позбавивши ОСОБА_3 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України.

Прокурором до суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні разом з розписками обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , складеною в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; а також із клопотанням прокурора в порядку ч.1 ст. 302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та заявою потерпілої ОСОБА_3 про згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З досліджених матеріалів судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також дані, що характеризують особу винного, який є осудним, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, а також відносно нього на розгляду у суді перебуває ряд кримінальних проваджень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та ту обставину, що негативні наслідки від вчиненого кримінального проступку не настали, суд вважає за можливе у вказаному випадку призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, що на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не обирався.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази:

- банківську картку АТ «Універсал Банк» НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 ;

- диск CD-R із відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «Сімка» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1