Номер провадження 1-кс/754/1079/25
Справа № 754/5185/25
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 06 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001010 від 30.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2025 року в провадження слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 06 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001010 від 30.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

У скарзі ОСОБА_5 просить скасувати постанову слідчого та вказує на те, що слідчим не виконано всі необхідні слідчі дії для всебічного, повного, неупередженого досудового розслідування кримінального провадження та якнайшвидшого прийняття законного процесуального рішення за результатами розслідування кримінального провадження. Вказує, що обставини, зазначені у постанові від 06.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0001010 і які стали підставою для закриття провадження, не відповідають обставинам, викладеним у постанові ККС у складі ВС від 13.08.2019 у справі № 753/19554/17 (кримінальне провадження №0009398 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України).

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 з підстав її необґрунтованості. Вказував, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2018 у справі № 753/19554/17 до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України притягнуто саме ОСОБА_6 , при цьому судом не встановлено, що вказаний злочин вчинявся ОСОБА_6 у співучасті та за попередньою змовою з іншими особами, зокрема, з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Потерпілий ОСОБА_5 з обставинами, встановленими вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2018, погодився, з цих підстав вирок не оскаржував.

Слідчийв судовому засіданні підтримав думку прокурора.

ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити його скаргу за наведених в ній обставин.

Перевіривши матеріали скарги, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно з п.18 ч.1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді для огляду, СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001010 від 30.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР стала ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.10.2017, якою зобов`язано компетентних осіб СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_5 від 06.10.2017.

За змістом вказаної заяви, ОСОБА_5 порушував питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , у діях якого, на думку ОСОБА_5 , є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, крім того ОСОБА_8 навмисно надавав неправдиві покази у кримінальному провадженні №0009398, у якому обвинуваченим є його брат - ОСОБА_6 .

Як свідчать надані суду матеріали кримінального провадження №0001010, усі слідчі дії обмежились допитом потерпілого та свідків.

06 грудня 2024 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0001010 від 30.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Слідчий в оскаржуваній постанові зазначив, що в ході проведення досудового розслідуванняу кримінальному провадженні №0001010 від 30.01.2018 року в діях ОСОБА_8 ознак вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України встановлено не було, так як у останнього умисел на заволодіння чужим майном та будь-яких дій щодо заволодіння майном ОСОБА_5 відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки прокурором, слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

Крім того, згідно з вимогами ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий, дізнавач, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті провадження дотримані не були.

Так, в постанові слідчого про закриття кримінального провадження, з посиланням на неможливість притягнення особи до кримінальної відповідальності двічі, наводяться обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , який в подальшому був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2018 до покарання у вигляді позбавлення волі.

Натомість, в заяві ОСОБА_5 ставиться питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , стосовно якого органом досудового розслідування не проведено належних слідчих дій з метою встановлення або спростування доводів ОСОБА_5 про наявність в його діях складу кримінального правопорушення.

Посилання слідчого в оскаржуваній постанові на те, що у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 не було встановлено того, що останній діяв у співучасті з ОСОБА_8 , що вказує на відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, слідчим суддею до уваги не береться, оскільки органом досудового розслідування направлявся до суду обвинувальний акт стосовно певної особи, а саме ОСОБА_6 , в рамках якого і було проведено судовий розгляд та в подальшому винесено обвинувальний вирок.

Так, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта. Отже, суд при розгляді справи ОСОБА_6 за жодних обставин не міг встановлювати причетність до вказаного злочину інших осіб, обвинувачення щодо яких не містилось в обвинувальному акті прокурора.

У зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не встановлено фактичних обставин справи, не виконано вказівок прокурора у даному кримінальному провадженні від 06.11.2024 про допит певних свідків, а саме ОСОБА_8 , встановлення їх місцезнаходження та встановлення всіх необхідних обставин у кримінальному провадженні. Також не виконано доручення слідчого від 07.11.2024 про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України.

Так, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст. 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

В постанові слідчого про закриття кримінального провадження не обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Водночас, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

В оскаржуваній постанові слідчим не зазначено який саме елемент складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), відсутній у діянні.

Закриття кримінального провадження можливе лиш після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження, а формальне закриття кримінального провадження, без проведення всього обсягу слідчих, процесуальних дій є неприпустимим та суперечить засадам кримінального процесуального законодавства. Слідчий, дізнавач зобов`язаний вжити всі передбачені законом заходи, для забезпечення повного та ефективного розслідування кримінального провадження.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України (заява № 4494/07 від 07 листопада 2013 року) у п. 55 зазначив, що мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

А відтак доводи особи, яка звернулась зі скаргою, про незабезпечення органом досудового розслідування повного та всебічного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні слушні, висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 306, 307, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 06 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001010 від 30.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 06 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001010 від 30.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали оголошено 14 квітня 2025 року о 17.00 годині

Слідчий суддя: ОСОБА_1