УХВАЛА

28 липня 2025 року

м. Київ

справа № 534/1576/23

провадження № 51-2909ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 серпня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2025 року щодо нього,

встановив:

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 серпня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК), та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі частини 1 статті 71 КК частково приєднано ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 травня 2023 року та за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 2 місяці.

Постановлено початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу затримання, а саме з 03 червня 2023 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК зараховано ОСОБА_4 в строк покарання термін перебування під вартою з 03 червня 2023 року по 13 серпня 2024 року.

Застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2025 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 зі зміненими доводами задоволено частково, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 серпня 2024 року щодо ОСОБА_4 змінено. Постановлено пом`якшити призначене ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 КК, визначивши його у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі частини 1 статті 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 травня 2023 року у виді позбавлення волі на строк 1 місяць та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць (згідно змісту вироку).

Постановлено початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з 13 травня 2025 року.

Зараховано ОСОБА_4 в строк покарання строк перебування під вартою з 03 червня 2023 року до 12 травня 2025 року з розрахунку день за день.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо нього.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Також, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

У прохальній частині касаційної скарги засуджений просить Верховний Суд врахувати його щире каяття, надання допомоги потерпілому, співпрацю зі слідством та всі, наведені в скарзі, обставини, призначивши мінімальне покарання, передбачене санкцією частини 2 статті 121 КК, у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Однак, засуджений не ставить вимог щодо оскаржуваних судових рішень, тобто не сформулював прохальну частину касаційної скарги у відповідності до вимог статті 436 КПК.

Водночас всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК засуджений не долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогамичастини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 серпня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 травня 2025 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3