Провадження 1-кс/127/9879/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000246 внесеного до ЄРДР 10.04.2025, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000246 внесеного до ЄРДР 10.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи фізичною особою-підприємцем, вступивши у злочинну змову з директором Державного начального закладу «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» (далі - Центр) ОСОБА_7 , надав останньому засоби для протиправної розтрати бюджетних коштів за наступних обставин.

Відповідно до абзаців 3,4,5 п. 1.2. Статуту Державного навчального закладу «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» (далі - Статут), затвердженого Рішенням сесії Вінницької обласної Ради 8 скликання від 31.01.2025 №1037, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України та наказу Міністерства освіти і науки від 04.06.1997 №176 «Про вдосконалення мережі професійно-технічних навчальних закладів у Вінницькій області» професійно-технічні навчальні заклади нових типів реорганізовано шляхом зміни типу та встановлено повне найменування: Державний навчальний заклад «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниця».

Державний навчальний заклад «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниця» є правонаступником майна, прав та обов`язків Центру професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці.

Центр утворений та зареєстрований в порядку, визначеному законодавством, що регулює діяльність відповідного неприбуткового закладу (організації).

Відповідно до п. 1.1. Статуту Державного навчального закладу «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» є професійно-технічним навчальним закладом третього атестаційного рівня, що здійснює первинну професійну підготовку робітників високого рівня кваліфікації з технологічно складних, наукоємних професій за освітньо-кваліфікаційними рівнями «кваліфікований робітник» з числа випускників загальноосвітніх навчальних закладів на основі базової чи повної загальної середньої освіти та/або «молодший спеціаліст» на базі повної загальної середньої освіти.

Згідно абзацу 1 п. 1.1. Статуту Державний навчальний заклад «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» є об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області, управління яким здійснює Вінницька обласна Рада.

Згідно п. 1.3. Статуту місцезнаходження Центру: Україна, 21022, Вінницька область, Вінницький район, місто Вінниця, вулиця Сергія Зулінського, будинок 27.

Відповідно до п. 1.5. Статуту до основних повноважень і напрямків діяльності Центру належать: організація навчально-виховного процесу, вибір форм та методів навчання; навчально-виробнича, навчально-виховна, навчально-методична, фінансово-господарська та виробничо-комерційна діяльність; розробка робочих навчальних планів з професій і робочих навчальних програм з навчальних предметів на основі типових навчальних планів і типових навчальних програм, визначення регіонального компоненту змісту професійно-технічної освіти, які затверджуються в установленому порядку; розробка правил прийому учнів, слухачів до Центру на основі типових правил прийому; формування разом з органом управління професійно-технічною освітою планів прийому учнів, слухачів з розрахуванням державного замовлення та/або регіонального замовлення, потреб ринку праці та потреб громадян у професійно-технічній освіті і замовлень підприємств, установ, організацій; організація харчування учнів з числа дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, дітей-інвалідів/інвалідів І-ІІІ групи, та дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну, соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»; атестація педагогічних працівників; організація стажування педагогічних працівників на підприємствах, в установах, організаціях; здійснення професійно-технічного навчання, перепідготовки та підвищення кваліфікації працюючих працівників та незайнятого населення; організація виробничого навчання учнів, слухачів на підприємствах, в установах, організаціях; забезпечення заходів з охорони праці та безпеки життєдіяльності учнів, слухачів, працівників; матеріально-технічне забезпечення навчально-виховного процесу; визначення структури і штатного розпису Центру з урахуванням встановленого фонду заробітної плати; забезпечення якості професійного навчання та виховання учнів, слухачів; видача документів про освіту встановленого зразка.

Відповідно до п. 1.6. Статуту Центр надає платні освітні та інші послуги, визначені Центром відповідно до Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року №796, та пов`язані з його основною статутною діяльністю.

Відповідно до абзаців 1, 2, 3, 4 п. 6.2. Статуту безпосереднє управління Центром здійснює її директор, який призначається на посаду та звільняється з посади Органом управління майном в порядку, встановленому законодавством.

Кваліфікаційні вимоги до кандидата на посаду директора Центру, порядок оголошення та проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора Центру визначається чинним законодавством України.

З директором Центру у прядку, встановленому законодавством, укладається контракт, в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, інші умови.

Контракт із директором Центру може бути достроково розірваний з підстав, встановлених законодавством та умовами укладеного контракту.

Згідно п. 6.3. Статуту Директор Центру: організовує навчально-виробничий, навчально-виховний процес, забезпечує створення необхідних умов для підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації робітників, молодших спеціалістів; діє від імені Центру; у встановленому порядку персонально відповідає за результати діяльності Центру; приймає на посади та звільняє з посад працівників Центру, затверджує, відповідно до кваліфікаційних характеристик, їхні посадові обов?язки, формує педагогічний колектив; створює необхідні умови для методичної та творчої роботи педагогічних працівників, навчання учнів і слухачів, використання і впровадження ними прогресивних форм і методів навчання, розвитку інноваційної діяльності, проведення педагогічних експериментів; видає у межах своєї компетенції накази і розпорядження, заохочує працівників, учнів і слухачів Центру та застосовує передбачені законодавством стягнення; затверджує, в межах наявного фонду заробітної плати, штатний розпис та чисельність працівників Центру; встановлює премії, доплати, надбавки до посадових окладів і ставок заробітної плати та інше матеріальне заохочення працівникам Центру за конкретні результати праці; забезпечує безпечні та нешкідливі умови навчання, праці й виховання; разом із замовниками робітничих кадрів забезпечує учнів, слухачів під час виробничого навчання та виробничої практики на виробництві спеціальним одягом та засобами індивідуального захисту; забезпечує збереження та ефективне використання за призначенням закріпленого за Центром майна відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 6.9. Статуту директор та головний бухгалтер Центру несуть персональну відповідальність за достовірність бухгалтерської та статистичної звітності.

Відповідно до абзаців 1, 2, 3, 4 та п. 7.1. Статуту порядок фінансування та матеріально-технічного забезпечення Центру визначаються Бюджетним кодексом України, законами України «Про освіту», «Про професійно-технічну освіту», «Про загальну середню освіту», «Про вищу освіту» іншими законодавчими актами.

Фінансування професійної підготовки, соціальний захист учнів, слухачів та педагогічних працівників у Центрі, у межах обсягів державного замовлення та/або регіонального замовлення, здійснюється відповідно до законодавства.

Центр є неприбутковим закладом та користується податковими, митними та іншими пільгами згідно із законодавством.

У Центрі заборонено розподіл отриманих Центром доходів (прибутків) або їх частини серед засновників, працівників (крім оплати їх праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов?язаних з ними осіб.

Доходи (прибутки) Центру використовуються виключно для фінансування видатків на утримання Центру, реалізації мети (цілей, завдань) та основних повноважень і напрямів діяльності Центру, визначених цим Статутом.

Згідно абзацу 1 п. 7.4. Статуту відповідно до частини другої статті 85 Бюджетного кодексу України Центр протягом бюджетного періоду може отримувати видатки на його функціонування одночасно з різних бюджетів, коли такі видатки здійснюються за рішенням відповідної місцевої ради за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків протягом року на будь-яку дату або за рішенням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до наказу директора Департаменту освіти Вінницької обласної ради №225-к від 05.07.2023 ОСОБА_7 призначено на посаду директора державного начального закладу «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» на умовах контракту від 05.07.2023 року строком 5 років з 18 липня 2023 року по 17 липня 2028 року.

Відповідно до Контракту від 05 липня 2023 року, укладеного між Департаментом освіти Вінницької міської ради, в особі директора ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_7 , з іншої сторони, останнього призначено на посаду директора державного начального закладу «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці», строком 5 років з 18 липня 2023 року по 17 липня 2028 року.

Відповідно до п. 2.1 та 2.2 вказаного «Контракту» керівник самостійно, в межах повноважень, встановлених законодавством України, Статутом Закладу освіти та цим Контрактом, вирішує питання щодо управління Закладом освіти за винятком питань, віднесених до компетенції Департаменту та/або обласного Департаменту.

Керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво Закладом освіти, організовує його освітню, навчально-виробничу, господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань Закладу освіти, передбачених законодавством України, Статутом Закладу освіти, та цим Контрактом.

Відповідно до п. п. 2.8.1., 2.8.4 - 2.8.6, 2.8.9 ч. 2.9 «Контракту» керівник закладу освіти серед іншого має право: у межах своєї компетенції видавати накази, що є обов`язковими для виконання усіма працівниками Закладу освіти; розпоряджатися коштами Закладу освіти в межах кошторису доходів і видатків, затвердженого в установленому порядку; укладати угоди, господарські та інші договори, в межах і у спосіб встановлений законодавством; відкривати рахунки в банківських установах; контролювати якість роботи працівників Закладу освіти, якість навчання учнів (слухачів), організації навчально-виробничої, виховної культурно-масової роботи, стану фізичного виховання і здоров`я працівників, учнів (слухачів).

Відповідно до п. п. 2.9.1.1., 2.9.1.4 - 2.9.1.7, 2.9.2.10, 2.9.2.13, 2.9.1.16 - 2.9.1.18, 2.9.1.20, 2.9.1.22 ч. 2.9 «Контракту» керівник закладу освіти серед іншого зобов`язується: надавати своєчасну і достовірну звітність Закладу освіти у встановленому порядку; несе персональну відповідальність за дотримання фінансово-господарської та трудової дисципліни; несе персональну відповідальність за виконання навчальних планів і програм, за результати діяльності Закладу освіти; несе персональну відповідальність за дотримання структурними підрозділами штатної та фінансової дисципліни; несе персональну відповідальність за ефективне і раціональне використання та збереження бюджетних коштів, державного майна, закріпленого за Закладом освіти; збереження майна та інших матеріальних цінностей, що належать Закладу освіти, недопущення втрати матеріальних активів Закладу освіти; складання в установленому порядку річного кошторису доходів і видатків Закладу освіти та затвердження його Департаментом, а також своєчасне подання фінансової та статичної звітності, відповідної інформації про майновий стан Закладу освіти; своєчасності розрахунків з підприємствами, установами та організаціями; цільового та ефективного використання коштів загального та спеціального фондів міського бюджету; своєчасного і повного внесення платежів, обов`язкових внесків до бюджету; дотримання у встановленому законодавством порядку ведення бухгалтерського обліку; вжиття заходів щодо запобігання проявів корупції та хабарництва у Закладі освіти.

Таким чином, ОСОБА_7 обіймав посаду, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто згідно ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Так, 11.12.2024 уповноваженою особою Державного навчального закладу «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» ОСОБА_9 прийнято рішення про проведення закупівлі «код ДК 021:20-6 Обладнання для повітряних і космічних літальних апаратів, тренажери, симулятори та супутні деталі» шляхом проведення процедури закупівлі відкриті торги з Особливостями з очікуваною вартістю 883 680 грн. та з кінцевим строком подання тендерних пропозицій до 19.12.2024.

Однак, у зв`язку з відсутністю тендерних пропозицій торги було відмінено.

Водночас, ОСОБА_4 , будучи фізичною особою-підприємцем, отримавши інформацію про проведення Державним навчальним закладом «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» закупівлі «код ДК 021:20-6 Обладнання для повітряних і космічних літальних апаратів, тренажери, симулятори та супутні деталі» шляхом проведення процедури закупівлі відкриті торги з Особливостями з очікуваною вартістю 883 680 грн., з метою уникнення проведення відкритих конкурсних торгів, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.12.2024 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив що може поставити товар згідно вимог тендерної документації за умов укладення з ним прямого договору без застосування відкритих торгів.

ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 про пропозицію ОСОБА_4 та 20.12.2024 ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_7 прийняв рішення про здійснення закупівлі за предметом «Обладнання для повітряних і космічних літальних апаратів, тренажери, симулятори та супутні деталі код ДК 021:20-6» з очікуваною вартістю 883680.00 грн. шляхом укладення договору про закупівлю без застосування відкритих торгів та/або електронного каталогу для закупівлі товару відповідно до підпункту 6 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.

Враховуючи зазначене рішення 20.12.2024 між Державним начальним закладом «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» (Замовник) в особі директора ОСОБА_7 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Постачальник) укладено договір про закупівлю №2210/133 (далі договір №2210/133 від 20.12.2024).

Відповідно до п. 1.1., 1.2. договору № 2210/133 від 20.12.2024 в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, Постачальник зобов`язується передати за оплату у власність «Замовника» навчальне обладнання для вивчення предмету «Захист України» (далі - Товар), а Замовник зобов`язаний прийняти й оплатити Товар. Найменування, одиниці вимірювання, ціна і загальна кількість Товару, що підлягає поставці за цим Договором, визначаються Специфікацією (Додаток №1), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору № 2210/133 від 20.12.2024 вартість Товару, що постачається за цим Договором складає 883 000 грн., в тому числі 618 100 грн. - кошти субвенції із державного бюджету та 264 900 грн. кошти місцевого бюджету.

Відповідно до п. 4.1. та п. 4.2. розрахунки проводяться у безготівковій формі Замовником після отримання Замовником Товару та підписаної Сторонами видаткової накладної, якими Сторони підтверджують дату поставки Товару Замовнику. Замовник здійснює оплату Товару протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати поставки Товару.

Відповідно п. 5.1., 5.2., 5.3. договору № 2210/133 від 20.12.2024 місце поставки Товару проводиться за адресою: місто Вінниця, вулиця Сергія Зулінського, 27. Постачальник зобов`язаний передати Замовнику Товар на умовах, викладених у даному Договорі протягом 5-ти календарних днів після підписання договору, але не пізніше«31»грудня 2024 р. Датою поставки Товару Замовнику Сторони вважають дату фактичної поставки Товару на склад Замовника та підписання сторонами видаткової накладної.

Відповідно до специфікації до договору № 2210/133 від 20.12.2024 визначено перелік товарів, що мали бути поставлені, а саме: ноутбук Lenovo V15 G3 IAP - 1 шт., набір для демонстрацій польотів тип 2 (мультикоптер, окуляри для управління мультикоптером, бездротовий пульт управління) 12 шт., комп`ютер HP 200 G4 AiO / i3-1215U, 8, 256, DVD-WR, WiFI, K&M.

Водночас, ОСОБА_4 , укладаючи договір № 2210/133 від 20.12.2024, усвідомлював, що не зможе у строк протягом 5-ти календарних днів після підписання договору, але не пізніше «31» грудня 2024 року здійснити поставку товару, зазначеного в специфікації до договору.

В свою чергу у ОСОБА_7 , після підписання вищевказаного договору, виник злочинний умисел спрямований на розтрату майна Державного начального закладу «Центр професійно-технічної освіти № 1 м. Вінниці» шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Так, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, діючи умисно, вступивши у злочинну змову з ФОП ОСОБА_4 та діючи в його інтересах, достовірно знаючи, що товар, зазначений в специфікації до договору № 2210/133 від 20.12.2024, до Державного навчального закладу «Центр професійно-технічної освіти №1м. Вінниці» ФОП ОСОБА_4 не поставлений, зловживаючи своїм службовим становищем, в порушення п. 4.1. та п. 4.2. договору № 2210/133 від 20.12.2024, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.12.2024, надавав незаконну вказівку підлеглим працівникам на здійснення перерахування бюджетних коштів на рахунок ФОП ОСОБА_4 в якості оплати за договором поставки, внаслідок чого Державним начальним закладом «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приват Банк», згідно платіжної інструкції №4 від 24.12.2024, платіжної інструкції №27 від 26.12.2024 та платіжної інструкції №6 від 27.12.2024 перераховано грошові кошти на загальну суму 883 000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , після зарахування на свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приват Банк», вищевказаних грошових коштів, розпорядився протиправно отриманим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Державному навчального закладу «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці» заподіяно майнову шкоду на суму 883 000 грн, що в понад 291 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України визнається великим розміром.

04 серпня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк, громадянину України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України пособництво у розтраті заволодіння чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, якщо вона вчинена у великих розмірах та в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Матеріалами вилученими за результатами тимчасового доступу до речей і документів від 16.05.2025;

- Протоколом проведення огляду 28.05.2025;

- Платіжними інструкціями №4 від 24.12.2024, №27 від 26.12.2024, №6 від 27.12.2024;

- Висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 02.06.2025 №1188/25-21;

- Висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 16.06.2025 №1296/25-21;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.06.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.06.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.06.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.06.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.06.2025;

- Протоколом огляду від 13.06.2025;

- Матеріалами вилученими за результатами тимчасового доступу до ТОВ «Нова Пошта» від 14.07.2025;

- Речовими доказами та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому діянні. Так, санкція ч. 4 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Крім того, враховуючи, що на теперішній час на території України діє воєнний стан через військову агресію російської федерації, деяка чисельність населення залишає територію України, маючи намір уникнути загрози своєму життю та здоров`ю, а тому майже кожен день фіксується значна кількість протиправного переходу державного кордону України. Враховуючи, вказані обставини існує ймовірність того, що останній може залишити Україну та переховуватися від органу досудового розслідування.

Також, має місце ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які наразі є діючими працівниками ДНЗ «Центр професійно-технічної освіти №1 м. Вінниці», а останній перебуває у злочинній змові з підозрюваним ОСОБА_7 та таким чином може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів чи відмови від давання показів.

Наявність ризику «незаконний вплив на свідків» у викладеному мною контексті повністю співпадає з рішенням Європейського суду (Справа «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У свою чергу, незаконний вплив на свідків у цьому провадженні відповідно до діючого кримінального законодавства кваліфікується як злочин, що свідчить про те, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слід врахувати такі обставини:

1. ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

2. ОСОБА_4 не являється інвалідом, відсутні тяжкі хвороби;

3. ОСОБА_4 самостійно не утримує недієздатних або обмежено дієздатних осіб, малолітніх дітей;

Будь-які можливості для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності або кримінального покарання на даній стадії кримінального провадження не встановлені.

При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Застава не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним впливу на учасників кримінального провадження.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вищевикладене вищевказані ризики передбачені 1 ст. 177 КПК України, свідчить про неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме цілодобовий домашній арешт може запобігти зазначеним ризикам, а тому слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, разом з тим, по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований, просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що жодної змови в даному випадку не мало місце бути, товар згідно договору був поставлений, окрім того зазначив, що ризики зазначені у клопотанні є виключно припущеннями прокурора та слідчого, підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в даному випадку не має, просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В даному конкретному випадку слідчим в матеріалах клопотання, а прокурором в судовому засіданні, не доведено, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування, а також, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час вирішення питання про обрання підозрюваному міри запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останньої та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Посилання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність застосування цілодобового домашнього арешту фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким. Проте, сама лиш тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючими елементами при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не можуть бути достатніми підставами для законності застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доводи клопотання слідчого за погодженням із прокурором в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, останній не має негативних характеристик, має міцні соціальні зв`язки та не представляє собою будь якої соціальної небезпеки.

З обставин, наведених в клопотанні органу досудового розслідування слідує, і зазначене встановлено в ході судового розгляду, що ризики не виправдовують застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та не доведеності належним чином наявності таких ризиків прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного захожу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обставин необхідності такого запобіжного заходу в даному конкретному випадку не має, а тому необхідним та достатнім запобіжним заходом буде запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши останньому залишати місце свого проживання в період з 22:00 год. по 06:00 год. кожної доби. При цьому, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196, 309, 400 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22:00 год. по 06:00 год. кожної доби, строком на 53 (п`ятдесят три) дні, тобто до 04 жовтня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 04 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу слідчого судді для організації виконання направити начальнику ГУНП у Київській області.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя