31.07.2025 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1741/25
Провадження № 1-в/644/458/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання начальника Індустріального районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Індустріального районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області в поданому до суду клопотанні просить суд застосувати ОСОБА_4 покарання за наявності кількох вироків: вироку Індустріального районного суду м. Харкова від 03.03.2025 року та вироку Немишлянського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 року. Представник Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не прибула.

В судовому засіданні прокурор вважала необхідним вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 року та вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 року виконувати самостійно.

Засуджена в судове засідання не прибула, будь-які заяви чи клопотання до суду не подавала.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, передбачені п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, вирішує місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено наступне.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 309, ст.75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Кримінальне правопорушення вчинено 30.01.2025 року. Вирок набрав законної сили.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2025 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду строком на 2 роки. Кримінальне правопорушення вчинено 22.01.2025 року. Вирок набрав законної сили.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Приписами ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Водночас призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вказані висновки висловлені у постанові ОП ККС від 01.04.2024 року (справа № 183/6854/20).

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 (справа №754/2749/17), у якій сформульовано висновок щодо застосування норми права, передбаченої у ч. 4 ст. 70 КК України, і вказано, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи, що вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки, набрав законної сили та залишається незмінним, а вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 1 ст. 309, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, суд дійшов висновку про необхідність виконання самостійно вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 року та вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 року.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визначити, що вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 року щодо ОСОБА_4 та вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.03.2025 року щодо ОСОБА_4 підлягають самостійному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: