ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1634/25
Провадження №1-кс/477/919/25
УХВАЛА

про арешт майна

19 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000474 від 13 червня 2025 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2025 року до Вітовського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000474 від 13 червня 2025 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 13 серпня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000474 від 13 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи працівником автошколи ПП «Майстер суприм», висунула вимогу ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди у загальній сумі 17500 гривень за безперешкодне зарахування до навчальної групи автошколи та подальший вплив на посадових осіб Сервісного центру МВС в Миколаївської області з метою успішної здачі теоретичного та практичного іспитів, та, як результат, отримання водійського посвідчення категорії «В».

13 серпня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі згідно переліку, зокрема, комп`ютерна техніка.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , як володілець вилученого майна в судове засідання по розгляду клопотання прокурора не з`явилася, не повідомивши про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000474 від 13 червня 2025 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною третьою статті 369-2 КК України за фактом вимагання мешканкою м. Миколаєва неправомірної вигоди за безперешкодне зарахування до навчальної групи автошколи та подальший вплив на осіб уповноважених на виконання функцій держави, з метою успішної здачі теоретичного, практичного іспитів та як результат отримання водійського посвідчення категорії.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , будучи працівником автошколи ПП «Майстер суприм», висунула вимогу ОСОБА_6 про надання їй неправомірної вигоди у загальній сумі 17500 гривень за безперешкодне зарахування до навчальної групи автошколи та подальший вплив на посадових осіб Сервісного центру МВС в Миколаївської області з метою успішної здачі теоретичного та практичного іспитів, та, як результат, отримання водійського посвідчення категорії «В».

Після отримання 13 серпня 2025 року частини грошових коштів у розмірі 13500 грн, у якості неправомірної вигоди за вплив на посадових осіб Сервісного центру МВС в Миколаївської області з метою успішної здачі теоретичного іспиту, ОСОБА_5 на підставі пункту 2 частини першої статті 208 КПК України затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

13 серпня 2025 року, у межах цього кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 11 серпня 2025 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, було виявлено та вилучено належний останній ноутбук, марки «ASUS», моделі X512F, SN:K7NOCV11V902301 із зарядним пристроєм до нього.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 13 серпня 2025 року, вилучене, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000474 від 13 червня 2025 року.

14 серпня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

З метою збереження речових доказів, слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих органом досудового розслідування доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і, зокрема, арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищезазначені положення закону, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із одержанням неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 , яка у цьому кримінальному провадженні повідомлена про підозру у вчиненні дій, що охоплюються складом злочину, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, вилучено речі, перелічені слідчим у поданому клопотанні, які можуть містити відомості, що мають значення для досудового розслідування.

Зокрема, інформація, яка міститься на вилученій комп`ютерній техніці, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (містити відомості про виготовлені на ньому документи, встановлені додатки, які можуть містити у собі відомості про осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на вилучені під час обшуку речі та майно, слідчий суддя враховує те, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення таких речей та документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 13 серпня 2025 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено речі на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних речах та документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13 серпня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

ноутбук, марки «ASUS», моделі X512F, SN:K7NOCV11V902301 із зарядним пристроєм до нього.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7