печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене Прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000119 від 01.03.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що молодший інспектор управління поліції охорони у місті Києві ОСОБА_7 вступивши у злочинну змову з військовослужбовцем Національної гвардії України в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 та іншими особами, налагодили схему з незаконного збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту, наркотичних речовин на території м. Києва.

З 06.10.2023 - ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 2-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3-го батальйону оперативного, звільнивши його з посади стрільця 2-го комендантського відділення комендантського взводу роти комендантської служби та охорони батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Окрім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Згідно зі ст. ст. 41, 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із п. 4 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських організацій, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» «Додатку №1» до постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян, серед іншого, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що передбачають окрім іншого: визначення основних умов, вимог, правил і системи заходів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин в Україні; ліцензування відповідних видів діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження системи дозволів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за дотриманням дозвільних документів; застосування заборон та обмежень щодо обігу окремих наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та встановлення квот, у межах яких здійснюються виробництво, виготовлення, зберігання, ввезення на територію України, вивезення з території України наркотичних засобів і психотропних речовин; відпуск фізичним особам наркотичних засобів, психотропних речовин лише за рецептом лікаря і відповідно до медичних показань; встановлення обмежень, пов`язаних з виконанням окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори; інші заходи, передбачені Законом та міжнародними договорами України.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», протидію незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів здійснюють Національна поліція, Служба Безпеки України, Генеральна прокуратура України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах захисту державного кордону, обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу та інші органи виконавчої влади в межах наданих їм законом повноважень.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 324 від 07.04.2021), «Таблиця ІІ Список № 2 «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «канабіс» є наркотичною засобом та рослиною обіг якої обмежено.

Так, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше лютого 2025 року, ОСОБА_5 , діючи у за попередньою змовою з ОСОБА_7 організували придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та рослин на території м. Києва. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підшукували на території міста Києва осіб (покупців), які б придбали наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якої обмежено від 5 грам і більше. Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, ОСОБА_7 запропонував раніше знайомому ОСОБА_8 придбати у нього наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якої обмежено.

25.02.2025, ОСОБА_8 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_7 , звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їх контролем.

Так, 07.04.2025 о 14 год 15 хв ОСОБА_7 , діючи у за попередньою змовою з ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_8 придбати у них наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 надав ОСОБА_8 контактні дані ОСОБА_5 , який був заздалегідь обізнаний про умисел ОСОБА_7 та діючи за попередньою змовою з останнім підготував наркотичний засіб та рослину - канабіс для збуту ОСОБА_8

07.04.2025 о 16 год 02 хв, відповідно до попередньої домовленості між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Миколи Лаврухіна, буд. 7, за детальною інструкцією ОСОБА_5 щодо місцезнаходження наркотичного засобу, який у вказаному місці попередньо захований останнім, піднявся на 10 поверх та на батареї в жерстяній банці забрав пакет з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-25/21750-НЗПРАП від 10.04.2025 маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 5,81 г. та який згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) віднесено до списку 1 таблиці ІI «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», після чого ОСОБА_8 виконуючи інструкції ОСОБА_7 щодо оплати за наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якої обмежено перерахував через термінал Приватбанку грошові кошти у сумі 2100 гривень на банківську картку Приватбанк з номером НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 та яку останній надав ОСОБА_8 для оплати за канабіс, а саме 300 гривень за 1 грам наркотичного засобу.

Окрім цього, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , діючи повторно за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підшукували на території міста Києва осіб (покупців), які б придбали наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якої обмежено від 5 грам і більше. Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, ОСОБА_7 повторно запропонував раніше знайомому ОСОБА_8 придбати у нього наркотичний засіб та рослину - канабіс, обіг якого обмежено.

Відповідно до досягнутої домовленості між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 17.04.2025 приблизно о 12 год 45 хв ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, прибув на раніше вказане ОСОБА_7 місце, за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному місці та вказаний час ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зустрілися біля під`їзду та піднялися на 10 поверх за вказаною адресою, після чого, діючи з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 паперовий згорток з наркотичним засобом обіг якого обмежено - канабіс, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-25/25377-НЗПРАП від 08.05.2025 маса якого в перерахунку на висушену речовину, становить 6,98 г. та який згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) віднесено до списку 1 таблиці ІI «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», після чого ОСОБА_7 передав вказаний паперовий згорток ОСОБА_8 та отримав від останнього грошові кошти у розмірі 3000 гривень, а саме 300 гривень за 1 грам наркотичного засобу - канабіс.

У зв`язку з чим, ОСОБА_5 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимому, 10.07.2025 вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у незаконному придбані, зберіганні, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

У відповідності до положень ст. ст. 176-178, 183 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням, у порядку, передбаченому абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 242240 гривень та покласти наступні обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення адвоката, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000119 від 01.03.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 10.07.2025 року ОСОБА_5 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимому,вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у незаконному придбані, зберіганні, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.03.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 10.07.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.07.2025;

- - протокол огляду предметів від 07.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.04.2025;

- протоколом огляду від 07.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/111-25/21750-НЗПРАП від 10.04.2025;

- протоколом огляду від 17.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.04.2025;

- протокол огляду предметів від 17.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/111-25/25377-НЗПРАП від 08.05.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.07.2025;

- протоколом огляду предметів від 10.07.2025;

- протоколом огляду від 17.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному надана.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як визначено у ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що у разі визнання ОСОБА_5 , винним у вчиненні злочину, у якому підозрюється останній та призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків, (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Цей ризик існує у зв`язку з тим, що не всі особи, які були очевидцями вчинення суспільно-небезпечних діянь встановлені та допитані як свідки, а тому останній, будучи військовослужбовцем, має відповідні зв`язки з працівниками правоохоронних органів та через працівників правоохоронних органів або особисто може вплинути на свідків, у даному кримінальному провадженні та інших осіб щодо яких в подальшому може виникнути необхідність проведення за їх участі слідчих та процесуальних дій, які на даний час не допитані, як свідки, схиляючи їх для надання вигідних для нього показів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення, може спонукати підозрюваного вживати заходів, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого підозрюваному; обставини його ймовірного вчинення; дані, що характеризують особу підозрюваного; його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може негативно впливати на хід досудового розслідування, шляхом незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків. Відтак, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Доводи сторони захисту вказаних висновків не спростовують.

Крім того, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, та вважає за належне визначити заставу в розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп., який зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Крім цього, обираючи відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора та суд за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із місця проживання (м. Київ та Київська обл.) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками та у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, термін дії яких у разі внесення застави, визначити в межах строку досудового розслідування до 08.09.2025 року включно.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене Прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025 року - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити до 11 год. 33 хв. 08.09.2025 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/рUA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суд за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із місця проживання (м. Київ та Київська обл.) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками та у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначити в межах строку досудового розслідування до 08.09.2025 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій утримується підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи в якій утримується підозрюваний, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000119 від 01.03.2025 року та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1