Справа№ 309/1881/25
Провадження № 1-м/309/1/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Хуст клопотання Міністерства юстиції України про визнання та виконання на території України вироку суду іноземної держави стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,якому вироком Районного суду міста Дьор від 14.03.2023 р. зі змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р. до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 2 місяці та депортації з території Угорщини строком на 4 роки та 4 місяці

В С Т А Н О В И В:

28.08.2025 на адресу Хустського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України в особі завідувача сектору судової роботи та міжнародної правової допомоги у Закарпатській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_6 про визнання та виконання на території України вироку суду іноземної держави стосовно ОСОБА_5 засудженого вироком Районного суду міста Дьор від 14.03.2023 р. зі змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р. до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 2 місяці та депортації з території Угорщини строком на 4 роки та 4 місяці

Зміст клопотання:

Представник Міністерства юстиції України зазначає, що Міністерством юстиції України розглянуто запит Міністерства юстиції Угорщини від 12.11.2024 № ХХ-NВFО/1312/9/2024, з доповненням від 12.02.2025, про визнання і виконання на території України вироку угорського суду стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 є громадянином України, що підтверджується листом ДМС України від 10.01.2025 № 6.5-369/6-25; зареєстрований на території України за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 засуджено вироком Районного суду міста Дьор від 14.03.2023, зі змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 2 місяці та депортації з території Угорщини строком на 4 роки та 4 місяці.

Згідно з вироком Районного суду міста Дьор від 14.03.2023 ОСОБА_5 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.09.2022 по14.03.2023.

Відповідно до листа Міністерства юстиції Угорщини від 12.02.2025 № XX-NВFО/909//2025 невідбута частина покарання, виконання якої запитується, становить 1 рік 7 місяців та 29 днів позбавлення волі. Засуджений ОСОБА_5 був присутній під час винесення рішення Районним судом міста Дьор від 14.03.2023 р. під час винесення вироку Апеляційним судом міста Дьор від 26.09.2023 р. засуджений ОСОБА_5 присутній не був, про дату судового розгляду апеляційним судом був повідомлений.

ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною першою, пунктами «а», «б» частини другої статті 353 (контрабанда людей, здійснена з корисливих мотивів щодо кількох осіб) КК Угорщини, що також є караним діянням відповідно до статті 332 КК України.

Згідно з листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.01.2025 № 19/4957-25-Вих ОСОБА_5 19.06.2023 в`їхав на територію України; будь-яка інша інформація про в`їзд/виїзд в/з України відсутня.

Враховуючи вищезазначене, запит Міністерства юстиції Угорщини від 12.11.2024 р. № ХХ-NВFО/1312/9/2024, з доповненням від 12.02.2025, про визнання і виконання на території України вироку Районного суду міста Дьор від 14.03.2023 р. із змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р. стосовно громадянина України ОСОБА_5 відповідає умовам, передбаченим статтею 1 Протоколу 2017 року, що вносить зміни до Додаткового протоколу 1997 року до Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, з урахуванням частини другої статті 1 Додаткового протоколу 1997року до Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтею 602, частини третьої статті 606 КПК України, частиною четвертою статті 10, частинами першою, третьою статті 80 КК України, пунктів 1-3 Розділу IX Інструкції, та може бути задоволений.

Із посиланням на ст. 602, 603 КПК України, представник Міністерства України просить суд:визнати та виконати на території України вирок угорського Районного суду міста Дьор від 14.03.2023 р. із змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р. стосовно громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 :визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачено відповідальність за діяння, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним вироком угорського Районного суду міста Дьор від 14.03.2023 р. із змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню в Україні засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку угорського Районного суду міста Дьор від 14.03.2023 р. із змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р.

Судовий розгляд

Позиція учасників

Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_3 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання з підстав зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив позицію, що клопотання підлягає до задоволення.

В судовому засіданні ОСОБА_5 суду ствердив, що про вирок апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р. йому нічого не відомо. Про існування даного вироку він дізнався лише під час розгляду даного клопотання. Дізнавшись про це, він зв`язався із своїм адвокатом ОСОБА_7 , який його захищав в суді першої інстанції в Угорщині, якому також не було відомо про цей вирок. Дізнавшись про існування вироку від 26.09.2023 р. його адвокат в Угорщині вживає заходів щодо оскарження даного вироку.

Встановлені обставини

Вироком від 14.03.2023 районного суду міста Дьор, Угорщина, визнано винуватим ОСОБА_5 , громадянина України, у вчиненні діянь передбачених пунктами «а», «б» частини другої статті 353 Кримінального кодексу Угорщини якому призначено покарання, у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 8 місяців та депортація з території Угорщини терміном на 3 роки і чотири місяці.

Згідно з листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.01.2025 № 19/4957-25-Вих ОСОБА_5 19.06.2023 в`їхав на територію України.

Вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023, ОСОБА_5 засуджено до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 2 місяці та депортації з території Угорщини строком на 4 роки та 4 місяці.

Під час винесення вироку Апеляційним судом міста Дьор від 26.09.2023 р. засуджений ОСОБА_5 присутній не був.

Виконувачем обов`язків Департаменту міжнародного права та представництва Міністерства юстиції України складено висновок із пропозицією Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції звернутись до Хустського районного суду з клопотанням про визнання та виконання на території України вироку Районного суду міста Дьор від 14.03.2023, зі змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р.

Застосоване законодавство, мотиви суду

Глава 46 КПК визначає порядок здійснення провадження щодо визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передачі засуджених осіб.

Відповідно до ч. 1ст. 602 КПК вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна є стороною кількох багатосторонніх міжнародних договорів, що регулюють питання визнання і виконання вироків іноземних держав, зокрема Європейської конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року.

Згідно з ч.1ст.606 КПК засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні тільки за умови: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо вирок набрав законної сили; 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменше 6 місяців; 4) якщо на передачу згодний засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення кого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Водночас згідно з ч.3ст.606 КПК згода засудженої особи не вимагається, якщо на момент вирішення питання згідно з положеннями цієї глави вона перебуває на території держави свого громадянства.

Відповідно до ч.5ст.602 КПК встановивши відповідність запиту про визнання і виконання вироку суду іноземної держави умовам, передбаченим міжнародним договором України, Міністерство юстиції України направляє до суду клопотання про визнання і виконання вироку суду іноземної держави і передає наявні матеріали.

Згідно з ч.3ст.603 КПК при розгляді клопотання МЮУ про виконання вироку суду іноземної держави суд встановлює, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою. При цьому суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Відповідно ст.22 до Європейської конвенція про міжнародну дійсність кримінальних вироків, яка ратифікована Верховною радою України 26.09.2022, та набрала чинності для України міжнародного договору 12.06.2003, будь-який вирок, винесений у відсутність обвинуваченого, та будь-яка постанова у кримінальній справі, які ще не підлягали апеляції чи запереченню, можуть, як тільки вони були винесені, бути передані запитуваній Державі з метою повідомлення та з огляду на виконання. Згідно із ст. 23, якщо запитувана Держава вважає можливим вжити заходів за запитом про виконання вироку, винесеного у відсутність обвинуваченого, або постанови у кримінальній справі (ordonancepenale), вона забезпечує, аби засуджена особа була особисто поінформована про рішення, винесене в запитуючій Державі.

На переконання суду, право засудженого ОСОБА_5 на ознайомлення з вироком та його оскарження не було забезпечено, оскільки фактичне ознайомлення з вироком не відбулося, матеріали справи не містять відомостей про надсилання та отримання засудженим вироку апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р.,

Без реального отримання вироку, а також враховуючи, що даний вирок погіршив становище засудженого ОСОБА_5 , він не мав змоги скористатися правом на касацію, що суперечить ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини (право на справедливий суд).

Суд вважає, що презумпція вручення документів, в тому числі через пошту має супроводжуватись гарантіями, що особа знала або могла знати про документ і не скасовує обов`язок забезпечити реальну можливість ознайомлення з вироком або іншим процесуальним документом.

Так, порядок вручення документів компетентного органу іноземної держави при здійсненні кримінального провадження передбачений ст.564 КПК України. Так, за запитом компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу документи та рішення, долучені до такого запиту вручаються особі, визначеній у запиті, в порядку, встановленому цією статтею. Заходи щодо вручення документів ОСОБА_5 в порядку ст. 564 КПК України не вживались, і матеріали справи таких відомостей не містять.

Правові позиції Європейського суду, що містяться в його рішеннях, слід враховувати й у кримінальному провадженні. Зокрема, позиція Європейського суду полягає в тому, що право на допомогу перекладача особам, які не розуміють мови суду, поширюється й на процедури досудового провадження. Так, зміст права на безоплатну допомогу перекладача полягає в безоплатному отриманні обвинуваченим послуг перекладача з письмового або усного перекладу всіх процесуальних документів чи заяв, які потрібні йому для розуміння того, що відбувається, гарантують додержання інших його прав під час розгляду справ. Очевидним є те, що особа, яка неповною мірою розуміє, що саме відбувається, неспроможна захистити свої права та інтереси законним шляхом.

Так, відповідно до вимог підпункту «е» пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право одержувати безоплатну допомогу перекладача, якщо не розуміє мови, яка використовується в суді або не розмовляє нею. У зв`язку з цим слід зазначити, що процесуальні документи, а особливо вироки суду, мають вручатися засудженій собі на рідній мові або іншій мові, якою вона володіє.

Вирок Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р. про засудження ОСОБА_5 проголошено за відсутності обвинуваченого, та ОСОБА_5 не було вручено копію вироку з перекладом на рідну мову за правилами передбаченими положеннями ст. 564 КПК України, не роз`яснено його зміст і порядок оскарження та не надано можливість його оскаржити.

На переконання суду, вирок Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р. стосовно ОСОБА_5 ухвалено без його участі у стадії проголошення вироку, а фактичне вручення копії вироку засудженому не відбулося.

Відповідно до ч.7 ст. 602 КПК України не підлягають виконанню в Україні вироки судів іноземних держав, ухвалені заочно (inabsentia), тобто без участі особи під час кримінального провадження - крім випадків, коли засудженій особі було вручено копію вироку і надано можливість його оскаржити.

Враховуючи правові позиції Європейського суду з прав людини, презумпція вручення документа допустима лише за наявності гарантій, що особа знала або могла знати про зміст рішення. У цій справі таких гарантій не забезпечено, а отже, право ОСОБА_5 на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушено, що унеможливлює визнання вироку іноземного суду на території України відповідно до ч. 7 ст. 602 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.602-603 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про визнання та виконання на території України вироку Районного суду міста Дьор від 14.03.2023 р. зі змінами, внесеними вироком Апеляційного суду міста Дьор від 26.09.2023 р. про визнання винуватим ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні діянь передбачених пунктами «а», «б» частини другої статті 353 Кримінального кодексу Угорщини якому призначено покарання, у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 2 місяці, та депортації з території Угорщини строком на 4 роки і 4 місяці.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду відповідно до ч.9 ст. 603 КПК України в строки та порядку, передбаченому ст. 395 КПК України.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1