Справа № 488/741/22
Провадження № 1-кп/488/74/25 р.
УХВАЛА

10.04.2025 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соколка, Сердобського району, Саратівської області, Російської Федерації, громадянки України, із професійно-технічною освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, в період з 22:00 год. 23.10.2021 року по 00:00 год. 24.10.2021 року, точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходячись у приміщені кімнати житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість настання наслідків своїх протиправних дій у вигляді смерті останньої, тримаючи в руці сокиру, нанесла удари по голові та обличчю потерпілої, після чого взяла до рук молоток, яким продовжила наносити удари по голові та обличчю останньої, внаслідок чого ОСОБА_6 завдано не менше вісімнадцяти ударів, від яких потерпіла померла на місці злочину внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді численних забійних ран голови, обличчя, багатоуламкових відкритих переломів кісток верхньої щелепи, лівої виличної кістки, забою головного мозку з субрахноїдальним крововиливом в правій півкулі по конвексітальній поверхні, що ускладнилось розладом кровообігу внутрішніх органів та головного мозку у вигляді нерівномірного їх кровонаповнення з ознаками порушення реологічних властивостей крові.

Вказане суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_4 підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 98 від 24.11.2021 року, проведеної під час досудового розслідування, відповісти на запитання поставлені слідством в умовах амбулаторної судово-психіатричної експертизи не представилось можливим; рекомендовано проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

В ході судового розгляду, ухвалою суду від 14.02.2024 року за клопотанням прокурора призначено амбулаторну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 331 від 24.12.2024 року обвинувачена ОСОБА_4 , в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння страждала сенільним психозом з галюцинаторно-параноїдним синдромом, з сутінковим розладом свідомості. ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 страждає хронічним стійким психічним розладом - синільним психозом з галюцинаторно-параноїдним синдромом. Враховуючи клінічні прояви психічного розладу, вона на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3 огляду на психічний стан ОСОБА_4 , їй може бути рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру - надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З урахуванням наявних у матеріалах судового провадження відомостей щодо психічного захворювання ОСОБА_4 , яке позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, зокрема амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 331 від 24.12.2024 року, судом, в порядку ст. 362 КПК України, змінено порядок розгляду кримінального провадження та продовжено його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Прокурор в судовому засіданні просила застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.

Захисник в судовому засіданні клопотання прокурора підтримала.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Таким чином осудність є однією із загальних ознак суб`єкта кримінального правопорушення, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності.

Виходячи із положень ст. 19 КК України неосудна особа позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

В свою чергу, згідно ч. 3 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно-небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

Так, виходячи з положень статей 23, 24 КК України, умисел є однією із форм вини, як ознаки злочину, яка включає усвідомлення особою характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання (свідоме допущення) їх настання.

З системного аналізу норми вбачається, що умисел є ознакою усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв такої ознаки є неможливим у разі порушення психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх дій та керувати ними, тобто є неосудною. Із зазначеним станом несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, як ознаки суб`єктивної сторони злочину.

Разом з тим, факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України доводиться показаннями потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР № 0000904 від 24.10.2021 року;

- постановою про доручення розслідування по кримінальному провадженню групи слідчих від 24.10.2021 року;

- постановою про призначення групи прокурорів від 24.10.2021 року;

- рапортами від 24.10.2021 року;

- заявою ОСОБА_8 від 24.10.2021 року;

- заявою ОСОБА_4 від 24.10.2021 року;

- протоколом огляду місця події з ілюстрованою фототаблицею від 24.10.2021 року;

- ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.10.2021 року;

- протоколами огляду предмету з ілюстрованою фототаблицею від 24.10.2021 року;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.10.2021 року;

- ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.10.2021 року;

- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів;

- протоколом пред`явлення трупа на впізнання від 24.10.2021 року;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_6 з ілюстрованою фототаблицею від 25.10.2021 року;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.10.2021 року;

- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів;

- висновком експерта № 3490 від 30.11.2021 року;

- протоколом огляду предмета з ілюстрованою фототаблицею від 24.10.2021 року;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.10.2021 року;

- протоколом огляду предмета з ілюстрованою фототаблицею від 24.10.2021 року;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.10.2021 року;

- ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.10.2021 року;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.10.2021 року;

- квитанціями про отримання на зберігання речових доказів;

- ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.10.2021 року;

- протоколом освідування особи від 24.10.2021 року;

- протоколами отримання біологічних зразків для експертизи від 24.10.2021 року;

- протоколом отримання біологічних зразків для експертизи від 25.10.2021 року;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.10.2021 року;

- квитанціями про отримання на зберігання речових доказів;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.10.2021 року;

- квитанціями про отримання на зберігання речових доказів;

- висновком експерта № СЕ-19/115-21/14547-БД від 01.12.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/115-21/14549-БД від 25.01.2022 року;

- висновком експерта № 816-і від 02.11.2021 року;

- висновком експерта № 247/ц від 12.11.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/115-21/14550-БД від 09.02.2022 року;

- висновком експерта № 248/ц від 12.11.2021 року;

- висновком експерта № 826-і від 16.11.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/115-21/14548-БД від 25.01.2022 року;

- висновком експерта № СЕ-19/115-21/14569-БД від 25.01.2022 року;

- висновком експерта № 823-і від 12.11.2021 року;

- висновком експерта № 817-і від 19.11.2021 року;

- висновком експерта № 820-і від 19.11.2021 року;

- висновком експерта № 824-і від 16.11.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/115-21/14551-БД від 09.02.2022 року;

- висновком експерта № 825-і від 12.11.2021 року;

- висновком експерта № 818-і від 10.11.2021 року;

- висновком експерта № 819-і від 16.11.2021 року;

- висновком експерта № 821-і від 19.11.2021 року;

- висновком експерта № 822-і від 10.11.2021 року;

- висновком експерта № 12-МК від 21.02.2022 року;

- висновком експерта № 14-МК від 17.02.2022 року;

- висновком експерта № 13-МК від 18.02.2022 року;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 98 від 24.11.2021 року;

- матеріалами перевірки за фактом виклику працівників поліції ЄО № 3690 від 12.04.2021 року;

- випискою КНП «МОЦПЗ» МОР № 1331 від 24.10.2021 року, згідно якої ОСОБА_4 перебувала у тверезому стані;

- рапортом від 24.10.2021 року.

Згідно висновку № 3490 від 30.11.2021 року експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради, смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді численних забійних ран голови, обличчя, багатоуламкових відкритих переломів кісток верхньої щелепи, нижньої щелепи, лівої виличної кістки, забою головного мозку з субарахноїдальним крововиливом в правій півкулі по конвексітальній поверхні, що ускладнилось розладом кровообігу внутрішніх органів та головного мозку у вигляді нерівномірного їх кровонаповнення з ознаками порушення реологічних властивостей крові, що підтверджується даними судово-гістологічного дослідження. тілесні пошкодження носять прижиттєвий характер і могли утворитися тії і упих твердих предметів за механізмом удару незадовго до настання смерті.

Враховуючи характер та особливості тілесних ушкоджень, вони могли утворитися від неодноразової дії тупих твердих предметів. Кількість отриманих потерпілою ударів складає не менше 18-ти, послідовність нанесення яких встановити неможливо.

Тілесні ушкодження, що виявлені в області голови у вигляді численних забійних ран голови. обличчя, багатоуламкових відкритих переломів кісток верхньої щелепи, нижньої щелепи, лівої виличної кістки, забою головного мозку з субарахноїдальним крововиливом в правій півкулі по конвексітальній поверхні в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, перебувають в прямому причинно- наслідковому зв`язку із настанням смерті. Всі інші тілесні ушкодження, а саме на кінцівках (садна, синці, рани) мають ознаки легких, в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не перебх виють.

Враховуючи характер, форму, розміри ран в області голови, дані медико-криміналістичного дослідження, вони могли бути спричинені ударними діями твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, який має ребро. Удари потерпілій були нанесені з достатньою силою прикладання. Всі тілесні ушкодження могли утворитися в достатньо короткий проміжок часу незадовго до настання смерті.

Суд вважає, що докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь є належними та допустимими, отриманими у рамках закону.

Тим самим, усі досліджені у цьому провадженні докази сторони обвинувачення, як кожен окремо, так і у їх сукупність, з урахуванням показань потерпілої, свідків, підтверджують обставини, що регламентовані ст. 505 КПК України щодо часу, місця, способу вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у справі існує сукупність наведених вище та досліджених судом допустимих прямих і непрямих доказів, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними та достатньо повно викривають дії ОСОБА_4 ; аналізом наведених доказів підтверджено вчинення ОСОБА_4 зазначених об`єктивних дій, зміст яких свідчить про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів та вважає їх достатніми для висновків про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації діям останньої.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого суспільно-небезпечного діяння доведеним «поза розумним сумнівом», яка випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії ОСОБА_4 є суспільно небезпечними діяннями, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

У відповідності до абзаців 1,2 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005року визначаючи відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

При цьому, згідно п.п. 3, 9 Порядку застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричних закладах до осіб, які хворі на психічні розлади і вчинили суспільно небезпечні діяння, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 397 від 08.10.2001 «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 за № 215/6503, вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності. Примусові заходи медичного характеру здійснюються у психіатричних закладах з відповідними умовами нагляду за наявності рішення суду й акта судово-психіатричної експертизи з відповідними висновками про характер та тяжкість психічного захворювання в особи, ступінь її суспільної небезпечності для себе або інших осіб за характером її захворювання і медичних підстав для застосування відповідного примусового заходу медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, що підтверджується висновком амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 331 від 24.12.2024 року, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, суд вважає, що ОСОБА_4 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру, тому суд відповідно до норм ст. 513 КПК України постановляє ухвалу про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Обираючи вид примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого нею діяння, тяжкість та характер захворювання, ступінь небезпечності психічно хворої, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння та представляє небезпеку для суспільства і вважає за необхідне застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із суворим режимом нагляду.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Отже, покладення судових витрат за проведення експертиз, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру, чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, тому судові витрати в кримінальному провадженні судових експертиз, компенсуються за рахунок держави.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений ухвалами Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.10.2021 року, підлягає скасуванню.

Доля речового доказу підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 362, 370-372, 395, 498, 503, 508, 512, 513 КПК України,

У Х В А Л И В:

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», розташоване за адресою: Київська область, Фастівський район, селище міського типу Глеваха, вул. Вокзальна, 8.

Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.10.2021 року - скасувати.

Речові докази - зразки зрізів нігтьових пластин з відповідним вмістом кінцівок правої та лівої руки ОСОБА_4 , змиви з поверхонь правої та лівої руки ОСОБА_4 , зразки папілярних візерунків та відтисків долонних поверхонь правої та лівої руки ОСОБА_4 , які перенесено на дактилоскопічну карту, зразок крові у рідкому стані ОСОБА_4 у медичному шприці, зразок крові ОСОБА_4 у висушеному стані, зразок слини ОСОБА_4 , зразок букального епітелію ОСОБА_4 , молоток з дерев`яним руків`ям та з плямами речовини бурого кольору, сокира з дерев`яним руків`ям та з плямами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору, який запаковано до паперового конверту, зразок крові ОСОБА_6 у рідкому стані, зразок крові ОСОБА_6 у висушеному стані, зразки зрізів нігтьових пластин з відповідним вмістом кінцівок правої та твої руки ОСОБА_6 , зразки зрізів волосяного покриву з потиличної області, з тім`яної області, з лівої скроневої області, з правої скроневої області, з лобної області ОСОБА_6 , які перебувають у камері зберігання речових доказів ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Речові докази - флісову кофту фіолетового кольору на застібці, яку запаковано в сейф-пакет №KIV5110084, чорний светр з геометричним візерунком зі слідами речовини бурого кольору, який запаковано в сейф-пакет №EXP0410516, светр сірого кольору з чорним візерунком зі слідами речовини бурого кольору, який запаковано в сейф-пакет №EXP0410517, чорні шерстяні лосини з геометричним візерунком, на колінах яких маються розриви та на лівому коліні наявні сліди речовини бурого кольору, які запаковано в сейф-пакет №KIV6110578, валянки сірого кольору, які запаковано в сейф-пакет №EXP0410518, які перебувають у камері зберігання сечових доказів ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - повернути власнику.

Речові докази - мобільний телефон марки S-TELL золотого кольору зі слідами речовини бурого кольору, який запаковано до паперового конверту, сумку тканинну темно-синього кольору з візерунком, в якій міститься мобільний телефон марки SAMSUNG темно-синього кольору в чохлі чорного кольору з сім-картою «Лайфселл»: НОМЕР_1 , гаманець чорного кольору із грошовими коштами в сумі 46 гривень, 1 купюра номіналом 20 грн. з №КБ5562174, 1 купюра номіналом 10 грн. з №ХЕ3374415, 2 купюри номіналом по 5 грн., з № ЮЗ0692067 та № ТА0350694, 4 купюри номіналом по 1 грн., з № ТВ4390541, № МА8649290, № ЄЕ9562250 та № УИ0615813, яку запаковано до сейф-пакету №NPU1514179, жіночий светр темно-синього кольору з геометричними візерунками зеленого, рожевого та тілесного кольорів, без ідентифікаційний позначень зі слідами речовини бурого кольору, жіночі бавовняні колготи чорного кольору, без ідентифікаційних позначень зі слідами речовини бурого кольору, жіноча сіра бавовняна футболка із зображенням на передній стороні дівчини з написом "Life is short", без ідентифікаційних позначень зі слідами речовини бурого кольору, жіночі бавовняні шкарпетки темно-сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, жіночі бавовняні труси темно-сірого кольору з різнокольоровими зображеннями зі слідами речовини бурого кольору, які перебувають у камері зберігання сечових доказів ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - повернути потерпілій.

Речовий доказ - відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, яка встановлена з адресою: м. Миколаїв, пров. Екіпажний, 21 за період часу з 23.10.2021 по 24.10.2021 та знаходиться на флеш-накопичувачі «Netac micro SD» з серійним номером: YE64GMTSM-TO B73R 2103, об`ємом 64 Gb - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1