печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року № 757/586/24-к у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером :01:110:0193 - 0,075 га, яка зареєстрована за ОСОБА_5 на праві власності.

В обґрунтування клопотання представник зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_5 є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки та не має процесуальноо статусу у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні представник клопотання підтримав, просив його задовольнити, слідчий не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України.

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлюються обставини дій в період 2006-2019 pоків приватних нотаріусів, службових осіб Білогородської сільської ради та Держземагенства України (Держгеокадастру України), які зловживаючи своїм службовим становищем, на порушення законодавства України, що визначає порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам, зокрема, земельних ділянок у вигляді паїв, на порушення «мораторію» на продаж сільськогосподарських земель для товарного виробництва, з метою одержання неправомірної вигоди для самої себе та інших фізичних осіб, прийняли незаконні рішення про передачу земельних ділянок ОСОБА_6 понад 200 га земельних ділянок.

Постановою слідчого, зокрема, вказана земельна ділянка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2024 року по справі 757/586/24-к накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:110:0193 - 0,075 га, яка зареєстрована за ОСОБА_5 на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, метою арешту майна відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчим суддею береться до уваги та обставина, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:110:0193 - 0,075 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд була придбана ОСОБА_5 у громадянина України - ОСОБА_7 на підставі відплатного договору купівлі-продажу від 12.08.2023, посвідченого ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області. Зареєстрований в реєстрі за №1352, що підтверджується відповідною копією договору, долученого до матеріалів.

Крім цього, слідчий суддя зважає на те, що за придбання земельної ділянки ОСОБА_5 сплатив ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується п. 2.1. договору купівлі-продажу.

Даний договір купівлі-продажу жодною особою не оспорюється є дійсним, а право власності заявника є зареєстрованим, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, індексний номер 342590687 від 12.08.2023.

Таким чином слідчий суддя вважає, що представником доведено, що вказану земельну ділянку набуто ОСОБА_5 у визначений законом спосіб, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Крім цього, слідчим суддею під час розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000640 від 14.07.2023.

П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є добросовісним власником майна, набутим у встановленому законом порядку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки зазначене майно набуто у визначений законом спосіб та слідчий не заперечував проти задоволення клопотання, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на земельну ділянку з кадастровим номером :01:110:0193 - 0,075 га, яка зареєстрована за ОСОБА_5 на праві власності ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.01.2024 №757/586/24-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1