1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8089/25 1-кс/335/3049/2025
01 вересня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, такого, що має вищу освіту, одруженого, батька двох неповнолітніх дітей, фізичної особи - підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
01.09.2025 до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів без права звільнення під заставу.
В обґрунтування клопотання слідчий послався на таке.
Досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав підозрювати, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше серпня 2025 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Далі, під час підготовки до реалізації свого злочинного умислу, не маючи можливості самостійно втілити свій злочинний план у життя, враховуючи складність та підвищений ризик одноособового скоєння злочину, ОСОБА_4 вирішив підшукати необхідну для досягнення своєї злочинної мети кількість учасників злочину, а саме умисного вбивства ОСОБА_9 , яке запланував здійснити з використанням вогнепальної зброї, шляхом здійснення пострілів у потерпілого.
Так, із вказаною метою ОСОБА_4 вирішив залучити раніше знайомих йому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.
Далі, діючи на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 повідомив про свій намір скоїти умисне вбивство ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , запропонувавши їм при цьому прийняти безпосередню участь у його вчиненні, на що останні погодились.
В подальшому, заручившись підтримкою ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , ОСОБА_4 вступив з ними у злочинну змову, розробивши при цьому план вчинення злочину відносно ОСОБА_9 , а також розподіливши між ОСОБА_10 та ОСОБА_14 їх обов`язки, та обов`язки інших невстановлених досудовим розслідування осіб під час підготовки та безпосереднього вчинення злочину.
Так, відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_4 мав керувати підготовкою до вчинення злочину та його безпосереднім вчиненням, а також забезпечувати безпосередніх виконавців злочину всім необхідним знаряддям для його вчинення.
При цьому, ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , у свою чергу, будучи співвиконавцями запланованого злочину відносно ОСОБА_9 , відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, мали виконували конкретні дії, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети, а саме: встановлення місця проживання потерпілого, маршрутів його пересування, розпорядку дня та стеження за ним, а також безпосереднього виконання умисного вбивства ОСОБА_9 з використанням вогнепальної зброї.
Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, досягли домовленостей стосовно усіх обставин запланованого ними вбивства ОСОБА_9 .
Далі, встановивши місце мешкання потерпілого, його хронометраж дня, транспортний засіб, на якому він пересувається, а також маршрути його пересування, місцем вчинення запланованого умисного вбивства, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, обрали територію домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім того, діючи з метою конспірації та запобіганню бути заздалегідь викритими потерпілим, ОСОБА_4 , діючи разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами вирішили використовувати автомобіль «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , змінивши на ньому номерні знаки на д.н.з. НОМЕР_2 .
Так, при підготовці до вчинення вказаного злочину, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений час, але не пізніше 13 серпня 2025 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), за невстановлених обставин та у невстановленому місці, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбали вогнепальну зброю та боєприпаси, які в подальшому зберігали за місцем мешкання ОСОБА_16 .
Крім того, з метою особистого маскування під час вчинення злочину та уникнення можливості бути викритими в подальшому, ОСОБА_4 , діючи разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, підготували балаклави, перчатки та одяг, які заздалегідь придбали та зберігали у невстановленому досудовим розслідуванням місці.
Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 із застосуванням вогнепальної зброї, 13 серпня 2025 року, приблизно о 09:00 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , на автомобілі «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , які були замінені на д.н.з. НОМЕР_2 , прибули до домоволодіння потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 , де маючи при собі заздалегідь придбану вогнепальну зброю з боєприпасами до неї, влаштували засідку у вищевказаному автомобілі та очікували моменту виходу потерпілого ОСОБА_9 із зазначеного будинку, з метою його подальшого вбивства.
Таким чином, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами під керівництвом ОСОБА_4 , вчинили усі дії, які вважали необхідними для вбивства ОСОБА_9 , однак смерть потерпілого не настала з причин, які не залежали від їх волі.
Після цього, ОСОБА_10 , діючи відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, разом з ОСОБА_15 та іншими особами на автомобілі «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , які були замінені на д.н.з. НОМЕР_2 , покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Відтак ОСОБА_4 підозрюється в тому, що, діючи як організатор, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
30 серпня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Того ж дня ОСОБА_4 був затриманий.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, за ствердженням слідчого, Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 на теперішній час, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, який, згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, та за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.
Крім того, 26 серпня 2025 року ОСОБА_4 намагався незаконно покинути територію України через пункт пропуску с. Угринів, Шептицького району, Львівської області, використовуючи довідку МСЕК з ознаками підробки, що виявили співробітники Прикордонної служби України.
Тому, ОСОБА_4 , який не має стійких соціальних зв`язків, ніде офіційно не працевлаштований, усвідомлюючи невідворотність та тяжкість покарання, яке йому загрожує, враховуючи запровадження по всій території України воєнного стану та тимчасовою окупацією деяких територій, перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом нiж тримання під вартою, матиме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, унеможлививши проведення за його участю необхідних слідчих дій для повного, всебічного досудового розслідування та подальшого судового розгляду, а також виконання у відношенні нього процесуальних рішень.
Ризики, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовуються тим, що на теперішній час не встановлені усі обставини вчиненого кримінального правопорушення, не ідентифіковано та достовірно не встановлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, не виявлені та не вилучені усі об`єкти та речі, що мають та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні і це свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших осіб, які ймовірно обізнані, а ймовірно і взагалі причетні до організації та вчинення вказаного злочину, однак до теперішнього часу ще не встановлені.
У випадку обрання до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не виключається вірогідність особистих зустрічей підозрюваного з потерпілим, свідками, що негативно впливатиме на психологічний та моральний стан потерпілого, свідків у провадженні, провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, що викривають підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину, очікуючи на можливу його помсту, що вплине на швидке, повне, всебічне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також на об`єктивність та швидкість судового розгляду кримінального провадження, оскільки потерпілий та свідки на сьогоднішній день безпосередньо судом не допитані, їх показання безпосередньо судом не сприйняті. Знаходячись на свободі, ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на експертів, адже на теперішній час призначено ряд судових експертиз, результативність проведення яких може мати доказове значення у кримінальному провадженні.
Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.
Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що останній вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_9 , тим самим не довів свій умисел до кінця, з причин, які не залежали від його волі, так як виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_9 , однак смерть потерпілого не настала. Будучи на свободі, останній може продовжити кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_9 , що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, стосовно ОСОБА_4 в Комунарському районному суді м. Запоріжжя та Соборному суді м. Дніпра знаходяться на розгляді обвинувальні акти стосовно останнього за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що вказує на систематичність вчинення злочинів ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що не має жодного відношення до вчинення інкримінованого йому діяння, і жодним доказом його причетність не підтверджується. Він має підстави вважати, що у такий спосіб на нього намагаються чинити тиск з метою прийняття ним потрібних рішень у сфері господарської діяльності, однак не бажає докладно навести ці обставини у зв`язку з розглядом клопотання. Докази, на яких ґрунтується підозра, а це допити свідків та огляд аудіофайлів з мобільного телефону одного з інших підозрюваних, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані свідки є залежними від органу досудового розслідування, а аудіозапис не підтверджує особу саме підозрюваного. Також ОСОБА_4 пояснив, що не збирався переховуватись від органу досудового розслідування та перетинати державний кордон України в незаконний спосіб, оскільки він має офіційне право виїзду, яким користався раніше і повернувся до України. Він вважає, що йому було штучно створено перешкоди для виїзду за межі України з метою подальшого затримання.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_17 , також заперечувала проти задоволення клопотання. На підставі власного аналізу доказів сторони обвинувачення, про які відомо станом на час розгляду клопотання, захисник стверджувала, що показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони, скоріш за все, і є справжніми злочинцями, і своїми показаннями намагаються вигородити себе. Крім того, під час допиту ці свідки були в статусі затриманих осіб, тобто перебували під контролем і впливом правоохоронних органів, що, на думку захисника, надає підстави вважати їх показання завідомо неправдивими. Зокрема, захисник звернула увагу на розбіжності у деталях замаху на ОСОБА_9 , про які у своїх показаннях надають вказані свідки, сам потерпілий, а також особи, яким також вже повідомлено про підозру. Такі розбіжності, на думку захисника, свідчать про штучність і неправдивість їх показань, що робить саму підозру по відношенню до ОСОБА_4 необгрунтованою.
Також адвокат ОСОБА_17 повідомила і надала відповідні документи на підтвердження того, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, виховує й утримує двох неповнолітніх дітей, має місце проживання, раніше проходив військову службу за призовом під час мобілізації, але в подальшому звільнений з військової служби, має інвалідність, має статус учасника бойових дій, веде активне громадське життя, надає підтримку і спонсорську допомогу відокремленому підрозділу ВГО «Українська федерація хортингу» у Запорізькій області. Будучи обвинуваченим у двох інших кримінальних провадженнях, ОСОБА_4 сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, в тому числі не переховувався від суду. Відтак, ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не є такими, що обумовлювали б взяття підозрюваного під варту, а тому захисник просила, у разі визнання підозри обґрунтованої, обмежитись запобіжним заходом, не пов`язаним з ізоляцією від суспільства.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Як випливає з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, станом час вирішення питання про запобіжний захід обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами:
протоколом огляду місця події від 13.08.2025, згідно якого, проведено огляд прилеглої території біля будинку № 8А по вул. Глісерна в м. Запоріжжі, в ході якого вилучено три фрагменти кулі;
протоколом огляду місця події від 13.08.2025, згідно якого проведено огляд ділянки місцевості біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_4 , в ході якого вилучена темно-сіра кепка з написом «Converse All Star»;
протоколом огляду місця події від 13.08.2025, згідно якого проведено огляд ділянки місцевості біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_4 , в ході якого вилучена чорна кепка;
протоколом огляду від 13.08.2025, згідно якого проведено огляди відеозаписів з камер відео нагляду розташованих на будинку за місцем вчинення злочину, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході яких встановлено наступне: 13.08.2025 о 08:38 год. зі сторони вул. Шкільна, 48 до буд. 52 по вул. Шкільній в м. Запоріжжі, за місцем проживання потерпілого ОСОБА_9 , під`їхав автомобіль «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору, з встановленими на ньому д.н.з. НОМЕР_2 ; 13.08.2025 о 10:15 год. з буд. 52 по вул. Шкільній в м. Запоріжжі вийшов потерпілий ОСОБА_9 , який в подальшому наблизився до автомобіля «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору, з встановленими на ньому д.н.з. НОМЕР_2 ; 13.08.2025 о 10:15 год. з переднього пасажирського сидіння вийшов чоловік в масці та почав стріляти з автоматичної вогнепальної зброї в бік ОСОБА_9 , після чого з водійського сидіння автомобіля вийшов ще один чоловік, та також почав стріляти з вогнепальної зброї в бік ОСОБА_9 ; 13.08.2025 о 10:16 год. двоє невідомих, які стріляли з вогнепальної зброї по ОСОБА_9 , сіли в автомобіль «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору, з встановленими на ньому д.н.з. НОМЕР_2 , та поїхали по вул. Шкільна в бік вул. Фортечна;
протоколом огляду від 13.08.2025, згідно якого проведено огляд відеозапису з відео реєстратору встановленого на автомобілі Управління патрульної поліції в Запорізькій області, патрульні якого зупинили автомобіль «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому пересувалися особи чоловічої статі, які до цього вчинили замах на умисне вбивство ОСОБА_9 , та на якому на момент вчинення злочину були встановлені д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно матеріалів відеозапису, в автомобілі «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилося троє чоловіків. Під час перевірки документів та автомобіля, чоловіки почали тікати від патрульних;
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого останній пояснив, що приблизно на протязі останніх 5 років мешкає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_5 . Разом з ним мешкає його дівчина ОСОБА_20 . 13.08.2025, приблизно об 11 годині, перебуваючи в квартирі, вирішив винести сміття на вулицю. Взявши пакет зі сміттям, він спустився на вулицю, де звернув увагу на автомобіль «Деу Ланос» сріблястого кольору, який був припаркований біля вхідної калитки до двору будинку. Зазначений автомобіль викликав у нього підозру, та він пройшов ближче, де зміг розгледіти державний номер НОМЕР_2 . Потім він почав йти в зворотному напрямку та в цей час помітив, що на передніх сидіннях автомобілю перебувають двоє хлопців. Хлопець, який сидів на пасажирському сидінні тримав в руці автомат. Відразу, невідомі почали вдягати на обличчя маски, після чого з пасажирського сидіння виліз невідомий, та утримуючи в руках автомат, почав здійснювати постріли в його бік. Він же став тікати за кут будинку та відчув біль в районі правої руки. В цей час він побачив ще одного невідомого, який перебував перед парканом та здійснював постріли з пістолету;
протоколом пред`явлення особи ОСОБА_15 для впізнання за фотознімками, згідно якого, підозрюваний ОСОБА_19 , на фото під номером 2 впізнав ОСОБА_21 , як особу, яка 13.08.2025 з автоматичної вогнепальної зброї разом з іншим невстановленим чоловіком, який з вогнепальної зброї намагалися вбити потерпілого ОСОБА_9 ;
протоколом пред`явлення особи ОСОБА_18 для впізнання за фотознімками, згідно якого, підозрюваний ОСОБА_19 , на фото під номером 1 впізнав ОСОБА_18 , як особу, яка 13.08.2025 разом з ним знаходилася в автомобілі «ЗАЗ DAEWOO LANOS» сірого кольору і бачили, як ОСОБА_15 з автоматичної вогнепальної зброї та другий невстановлений чоловік з вогнепальної зброї намагалися вбити потерпілого ОСОБА_9 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , згідно якого останній був свідком замаху на умисне вбивство ОСОБА_9 та розповів про всі обставини скоєного злочину;
протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що 05.08.2025, ОСОБА_19 зателефонував невідомий в месенджері «Телеграм», аккаунт невідомого мав фото на якому зображений напис «С нами Бог» та підписаний у вигляді «смайлику» у вигляді дельфіна. В телефонній розмові невідомий сказав ОСОБА_19 та ОСОБА_18 прибути на АЗС «WOG» на Верхній Хортиці. 06.08.2025 перетелефонував та запитав чи все в силі? Також ОСОБА_18 зазначив, що або 9-го або 10-го, ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , зупинились на узбіччі дороги біля якогось СТО, де спілкувались з чоловіком крупної тілобудови. Провернувшись до автівки ОСОБА_15 повідомив, що цей чоловік є їх головним та звуть його ОСОБА_24 . Крім того ОСОБА_18 додав, що 13.08.2025 після пострілів, ОСОБА_12 зателефонував невідомий, ймовірно ОСОБА_24 , який надав вказівку забрати попередньо сховану в автомобілі «Мерседес Вито» зброю. На виконання вказівки, ОСОБА_23 вийшов з автомобіля та направився в невідомому напрямку;
Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 , який під час проведення слідчої дії повністю підтвердив свідчення надані в ході допиту та вказав СТО на якому зустрічали ОСОБА_25 ;
Протоколом пред`явлення особи для фотознімками, за результатами якого свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_4 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , з яким вони зустрічались на СТО як з «головним»;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 в порядку ст.225 КПК України;
протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , згідно якого останній розповів про обставини замаху на умисне ОСОБА_31 , вчинене ОСОБА_32 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком, які здійснили численні постріли з вогнепальної зброї у потерпілого;
протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 , згідно якого, останній відтворив обстановку та обставини події, які відбувалися 13.08.2025 під час замаху на умисне вбивство ОСОБА_33 , яке вчинив ОСОБА_15 з іншим невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком;
протоколом пред`явлення особи ОСОБА_15 для впізнання за фотознімками, згідно якого, свідок ОСОБА_19 , впізнав ОСОБА_21 , як особу, яка 13.08.2025 з автоматичної вогнепальної зброї разом з іншим невстановленим чоловіком, який з вогнепальної зброї намагалися вбити потерпілого ОСОБА_9 ;
протоколом пред`явлення особи ОСОБА_15 для впізнання за фотознімками, згідно якого, свідок ОСОБА_18 , впізнав ОСОБА_21 , як особу, яка 13.08.2025 з автоматичної вогнепальної зброї разом з іншим невстановленим чоловіком, який з вогнепальної зброї намагалися вбити потерпілого ОСОБА_9 ;
протоколом пред`явлення особи ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками, згідно якого, свідок ОСОБА_19 , впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка 13.08.2025 з вогнепальної зброї разом з ОСОБА_15 , який був з автоматичною вогнепальною зброєю, намагалися вбити потерпілого ОСОБА_9 ;
протоколом пред`явлення особи ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками, згідно якого, свідок ОСОБА_18 , впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка 13.08.2025 з вогнепальної зброї разом з ОСОБА_15 , який був з автоматичною вогнепальною зброєю, намагалися вбити потерпілого ОСОБА_9 ;
протоколом додаткового допиту в якості свідка ОСОБА_19 який пояснив, що 05.08.2025, йому зателефонував невідомий в месенджері «Телеграм», аккаунт невідомого мав фото на якому зображений напис «С нами Бог» та підписаний у вигляді «смайлику» у вигляді дельфіна. В телефонній розмові невідомий сказав ОСОБА_19 та ОСОБА_18 прибути на АЗС «WOG» на Верхній Хортиці. 06.08.2025 перетелефонував та запитав чи все в силі? Також ОСОБА_19 зазначив, що або 9-го або 10-го, ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , зупинились на узбіччі дороги біля якогось СТО, де спілкувались з чоловіком крупної тілобудови. Провернувшись до автівки ОСОБА_15 повідомив, що цей чоловік є їх головним та звуть його ОСОБА_24 . Крім того ОСОБА_18 додав, що 13.08.2025 після пострілів, ОСОБА_12 зателефонував невідомий, ймовірно ОСОБА_24 , який надав вказівку забрати попередньо сховану в автомобілі «Мерседес Вито» зброю. На виконання вказівки, ОСОБА_23 вийшов з автомобіля та направився в невідомому напрямку;
протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_19 , який повністю підтвердив свідчення надані в ході допиту та вказав СТО на якому зустрічали ОСОБА_25 ;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_19 , який впізнав ОСОБА_4 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , з котрим вони зустрічались на СТО як з «головним»;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_19 в порядку ст.225 КПК України;
протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 , в ході якого зафіксовано голосове повідомлення в месенджері «ВатсАп» від абонента, який має фото з написом «С нами Бог». Останній в голосовому повідомлені вказує, що необхідно доробити роботу, однак зараз потрібно зробити перерву, та з ОСОБА_35 в будь-який момент зв`яжуться для відновлення та доведення роботи до кінця.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Зокрема, показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 щодо особи на ім`я « ОСОБА_24 », яка надавала вказівки ОСОБА_10 і ОСОБА_12 щодо стеження за потерпілим, впізнання цими свідками саме ОСОБА_4 як того самого «Влада», вилучення електронного листування у мобільному телефоні ОСОБА_10 з абонентом « ОСОБА_36 » (що також може означати « ОСОБА_24 »), який надає вказівки щодо подальшого переховування та необхідності «доробити» те, що «не було доведено до кінця», на початковій стадії досудового розслідування надають достатньо підстав для підозри ОСОБА_4 у причетності до розслідуваного діяння.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків;
- ризик знищення, ховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - можуть бути документи, довідки про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що окремі з вказані у клопотанні ризиків існують і мають ступінь вірогідності, необхідну та достатню для взяття підозрюваного під варту.
Щодо ризику переховування від досудового розслідування та суду.
Діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким умисним злочином насильницької, яке може потягти покарання у виді десяти років позбавлення волі (з урахування припинення злочину на стадії закінченого замаху). Ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
У зв`язку з цим слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення надані відомості і відповідні докази того, що в період з 26 по 31 серпня 2025 року ОСОБА_4 перебував у Львівській області і принаймні двічі намагався виїхати за межі України, в тому числі з порушенням встановленого порядку, за що був затриманий 30.08.2025 інспектором ДПС України, і щодо ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. При цьому є підстави припускати, що в цей час ОСОБА_4 міг знати, що інші причетні особи можуть повідомити і про його причетність, і що можуть підстави для повідомлення йому про підозру. Відтак, намагання саме в цей період час покинути межі України, на переконання слідчого судді, свідчать саме про намір ухилитись від участі у цьому кримінальному провадженні.
Щодо ризику незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні
Оцінюючи можливість впливу на потерпілих і свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на потерпілих і свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та дослідження їх судом.
Разом із цим, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосуються клопотання про обрання запобіжного заходу, а отже і з протоколами допиту свідків, підозрюваний знатиме як їх персональні данні, так і зміст наданих ним свідчень на стадії досудового розслідування.
Також слідчий суддя враховує, що у справах щодо даної категорії кримінальних правопорушень встановлення дійсних обставин їх вчинення часто залежить виключно або переважно від показань потерпілих і свідків, через що є вкрай важливим убезпечити їх від будь-якого стороннього впливу.
ОСОБА_4 підозрюється у діянні, пов`язаному саме з нехтуванням правом людини на життя, що надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілих і свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень. При цьому слідчий суддя бере до уваги й наявність повідомлення батька одного із свідків ОСОБА_19 , про надходження до нього від невстановленої особи погрози вбивством з метою вплинути на показання вказаного свідка.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає доведеним наявність вказаного ризику, а його ступінь таким, запобігти якому на початковій стадії досудового розслідування можливе лише шляхом ізоляції підозрюваного від суспільства.
Ризик знищення, ховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в даному випадку полягає в тому, що з матеріалів клопотання випливає, що після вчинення замаху на ОСОБА_9 причетні до цього особи протягом тривалого часу намагались приховати зброю та інші докази вчинення кримінального правопорушення. При цьому їх діями також в телефонному режимі керувала особа, якою з високою ймовірністю був саме ОСОБА_4 .
Відтак, у слідчого судді є підстави припускати, що лише взяття ОСОБА_4 під варту зможе запобігти такій діяльності.
Щодо ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_37 , хоча раніше й несудимий, однак є обвинуваченим у декількох кримінальних провадженнях, причому вказані обвинувачення також стосуються кримінальних правопорушень корисливої і насильницької спрямованості, що вказує на здатність і готовність підозрюваного і в подальшому застосовувати насильство, у зв`язку з чим неможна виключити вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Крім того, слідчий суддя бере до уваги й той факт, що навіть після невдалого замаху на ОСОБА_9 причетні особи не відмовились від свого наміру, і виконавці отримували вказівки про те, що треба доробити те, що вони не доробили. У контексті цього провадження це може означати вказівку на вчинення повторного замаху на потерпілого, і що ця вказівка, ймовірно, була надана підозрюваним.
Відтак, сукупність наведених факторів вказує на те, що на початковій стадії досудового розслідування, на період активного збирання доказів його причетності, взяття підозрюваного під варту буде співмірним меті охорони суспільних відносин від насильницьких посягань. У свою чергу, це не виключає, що в подальшому підстави для продовження тримання підозрюваного під вартою зміняться або припинять існування.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, застава або домашній арешт, свідчить той факт, що вказані заходи не здатні забезпечити ізоляцію підозрюваного в тій мірі, яка була б достатньою для запобігання вказаних вище ризикам.
Неможливість обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистої поруки обґрунтовується таким.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Однак в даному випадку, хоча відповідні клопотання і надійшли, на переконання слідчого судді, порука не зможе убезпечити від ймовірного впливу підозрюваного на свідків і потерпілих, а також від вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя також зауважує, що стороною захисту не було надано доказів на підтвердження того, що перебування підозрюваного під вартою є несумісним із станом його здоров`я або іншими об`єктивними обставинами.
Доводи підозрюваного та його захисника слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.
Відтак, беручи до уваги характер та ступінь суспільно небезпечності інкримінованих підозрюваному діянь, що пов`язані із застосуванням насильства та погроз його застосування, слідчий суддя на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав не визначення розміру застави як умови звільнення підозрюваного з-під варти.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на шістдесят днів, без визначення застави.
Строк дії цієї ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обчислювати з 15 год. 45 хв. 31.08.2025 до 15 год. 45 хв. 29.10.2025.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали..

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 15 хв. 03.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1