ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8868/25
провадження № 1-кс/753/1230/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 25 квітня 2025 року про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні № 0000357 від 4 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

2 травня 2025 року до суду надійшла вказана вище скарга.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 2 травня 2025 року скаргу передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначила, що представляє інтереси ОСОБА_4 21 квітня 2025 року шляхом електронної кореспонденції до органу слідства подано клопотання ОСОБА_4 про визнання її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , потерпілим, бо він позбавлений права володіння користування та розпорядження спадком (обов`язковою часткою) за померли батьком в наслідок системного введення ОСОБА_6 судів різних інстанцій в оману шляхом подання завідома неправдивих відомостей, що унеможливлює видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно та його реєстрацію прав у ДРРП у відповідності до норми статті 334 ЦКУ вже 5 років. Клопотання також містило прохання про допит ОСОБА_4 25 квітня 2025 року дізнавач Дарницького УП ГУНП м. Києва ОСОБА_7 виніс постанову, якою відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілою та прийняв одночасно рішення по виключення ОСОБА_4 зі складу потерпілих в ЄРДР 000357. Вважає, що оскаржувану постанову винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення. Так рішення дізнавача обґрунтовано тим, що на час його ухвалення у сторони обвинувачення відсутні точні дані, які б підтверджували, що ОСОБА_4 злочином завдано шкоди, а також характер та ступінь такої шкоди. В той же час, дана ситуація (відсутність доказів) сталася в наслідок не проведення допиту ОСОБА_4 в рамках ЄРДР 000357 та неможливість надання слідству довідки ФДМУ про вартість майна права володіння, розпорядження та користування яким позбавлені потерпіла та її неповнолітній син. Розмір шкоди, що завдана потерпілій та її сину на тепер становить вартість спадкового майна, які останні позбавлені можливості розпоряджатися вже 5 років, в наслідок дій ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Крім того, просила звернути увагу на те, що вони не просили визнати потерпілою ОСОБА_4 , а просили визнати потерпілим її неповнолітнього сина, законним представником якого є ОСОБА_4 , проте дізнавач вирішив питання щодо відмови у визнанні потерпілою саме ОСОБА_4 .

У судове засідання 9 травня 2025 року з`явилися адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтримали доводи скарги та просили задовольнити її у повному обсязі.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив у задоволенні скарги відмовити, а також надав слідчому судді матеріали кримінально провадження № 0000357 від 4 квітня 2025 року,

Зважаючи на те, що відповідно до частини третьої статті 306 КПК України не з`явлення слідчого/дізнавача до суду не є перешкодою для розгляду скарги, врахувавши думку адвоката, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі дізнавача.

Вивчивши матеріали скарги, доводи на її обґрунтування, заслухавши пояснення адвоката та ОСОБА_4 , оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000357 від 4 квітня 2025 року, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як передбачено пунктами 5, 7 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Судом встановлено, що у провадженні ВД Дарницького УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000357 від 4 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 384 КК України.

28 березня 2025 року до Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшла ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва справа № 753/6279/25 щодо внесення відомостей до ЄРДР по заяві адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , у якій зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 подали завідомо недостовірні відомості до судів, чим ввели в оману суд (ЄО № 27340 від 3 квітня 2025).

4 квітня 2024 року за вказаною ухвалою слідчого судді, відділом дізнання

Дарницького управління поліції ГУНП у місті Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000357, відомості про яке внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Постановою дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 25 квітня 2025 року відмовлено ОСОБА_4 у визнані потерпілим у кримінальному провадженні та виключено ОСОБА_4 з числа потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог частин першої, третьої статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У відповідності до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини другої статті 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини першої статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст. 55 КПК України).

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч.3 ст. 55 КПК України).

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст. 55 КПК України).

Так, дізнавач у своїй постанові посилається зокрема на те, що в ході досудового розслідування не здобуто відомостей, що заявнику завдано шкоди, передбаченої статтею 55 КПК України, а заявником та його адвокатом не надано органу досудового розслідування документів на підтвердження завдання шкоди заявникові.

Всупереч положенням статті 110 КПК України, оскаржувана постанова дізнавача не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, постанова взагалі не містить мотивів прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що частини п`ята статті 55 КПК України надає органу досудового розслідування право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілої особи подана особою, якій не завдано шкоди.

Дізнавачем зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_4 не було завдано шкоди, враховуючи підстави подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Незважаючи на це, та не спростовуючи в постанові про відмову у визнанні потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_4 шкоди, дізнавач в порушення вимог статті 55 КПК України, відмовив у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, чим порушив його законні права та інтереси та усунув від участі у кримінальному провадженні.

Разом з тим, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до статті 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Крім того, як вказала у судовому засіданні адвокат, нею було подано клопотання (в матеріалах кримінального провадження воно відсутнє) про визнання потерпілим сина ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , як спадкоємця обов`язкової частки спадщини після смерті батька ОСОБА_9 , проте в оскаржувані постанові з цього приводу нічого не зазначено, та як вбачається зі змісту постанови таке питання взагалі дізнавачем не вирішувалось та не досліджувались обставини наявності/відсутності підстав для визнання неповнолітнього потерпілим у кримінальному провадженні, а ОСОБА_4 його законним представником у кримінальному провадженні.

Таким чином, неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, а тому наявні підстави для скасування постанови про відмову у визнані потерпілим.

В той же час, вимоги скарги в частині визнання слідчим суддею неповнолітнього ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні, а ОСОБА_4 законим представником потерпілого ОСОБА_5 та зобов`язання дізнавача допитати ОСОБА_4 як потерпілу у кримінальному провадженні, не підлягають задоволенню, оскільки аналіз змісту частини п`ятої статті 55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні та, відповідно, проведення допиту таких осіб у відповідному статусі.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та керуючись пунктом 3 частини другої статті 307 КПК України, мав право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні, тобто визнання слідчим суддею певних осіб потерпілими у кримінальному провадженні та зобов`язання дізнавача допитати як потерпілих певних осіб є втручанням в процесуальні повноваження дізнавача (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 1 грудня 2022 року у справі № 522/7836/21).

Керуючись статтями 55, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 25 квітня 2025 року про відмову у визнані ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000357 від 4 квітня 2025 року.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1