Провадження №11-кп/991/55/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційних скарг захисників ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Вищого антикорупційного суду від 27 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000064 від 02 березня 2016 року,

УСТАНОВИЛА:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 27 листопада 2024 року, зокрема, ОСОБА_6 , серед іншого, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк три роки, з конфіскацією всього належного йому майна та із позбавленням його спеціального звання майора податкової міліції.

Також ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. Від зазначеного покарання ОСОБА_6 звільнено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Окрім того, запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді застави, застосований на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 30.08.2016 у справі № 11-сс/796/2745/2016), змінено на запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому залишати цілодобово житло за місцем проживання та покладено на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області (його територіального підрозділу за місцем проживання) паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, - на строк до набрання вироком законної сили.

Не погоджуючись із вироком Вищого антикорупційного суду від 27 листопада 2024 року, захисники ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а також обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 звернулись до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційними скаргами.

Розгляд апеляційних скарг було призначено, зокрема, на 13 год. 00 хв. 06 травня 2025 року.

В судове засідання з`явилися обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_11 , який є єдиний захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , заявляв клопотання про відкладення судових засідань у справі № 761/15 604/17, призначених на 06.05.2025 та 08.05.2025, на іншу дату та час у зв`язку з його хворобою та необхідністю в проведенні стаціонарного лікування.

Заслухавши думки обвинувачених, захисника та прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами п. 13 ч. 1 ст. 7 КПК України, однією з пріоритетних засад кримінального провадження, що становлять його форму та зміст є забезпечення права на захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд (ст. 28 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 48 КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК, суд зобов?язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, коли обвинувачений бажає мати захисника, але за відсутності коштів чи з інших об?єктивних причин не може його залучити самостійно.

У рішенні у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), від 25 вересня 1992 року Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) відзначив, що уникнення пауз або перерв відповідає інтересам правосуддя і цілком може виправдати призначення адвоката всупереч побажанням обвинуваченого (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 28, Series A № 237 B). У цьому ж рішенні ЄСПЛ наголосив, що стаття 6 пункт 3 (с) Конвенції про права людини визнає право будь-якого обвинуваченого на допомогу захисника на свій вибір. Проте, і, незважаючи на значення довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, не слід надавати цьому праву абсолютний характер. Воно неминуче піддається певним обмеженням в питанні безоплатної юридичної допомоги, коли судам належить право вирішувати, чи вимагають інтереси правосуддя надання обвинуваченому захисника, призначеного безкоштовно. Призначаючи адвоката національний суд повинен, безумовно, враховувати побажання обвинуваченого. Однак інтереси обвинуваченого можливо обійти, якщо існують достатні підстави вважати, що інтереси правосуддя цього вимагають (див. рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B).

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що практика ЄСПЛ дозволяє залучати іншого захисника у випадку, коли інтереси правосуддя цього вимагають для розгляду кримінального провадження, а не лише окремої процесуальної дії, як передбачено в КПК України.

З огляду на викладене та беручи до уваги характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що належить до категорії особливо тяжких корупційних злочинів і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, з метою ефективного забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, його бажання мати захисника, та забезпечення розумності строків апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 захисника Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги для надання обвинуваченому правової допомоги та відкладення розгляду кримінального провадження на 09 год 00 хв 08 травня 2025 року, зокрема - задля надання призначеному захиснику можливості ознайомитись із матеріалами судового провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.42, 48, 49, 53, 405 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Доручити Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити обвинуваченому ОСОБА_6 захисника для здійснення захисту за призначенням в суді апеляційної інстанції та забезпечити його завчасне прибуття в судове засідання 08 травня 2025 року на 09 год 00 хв до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за адресою: м. Київ, провулок Хрестовий, 4, для участі у розгляді апеляційних скарг захисників ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Вищого антикорупційного суду від 27 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000064 від 02 березня 2016 року.

Призначеному захиснику ознайомитись із матеріалами судового провадження до судового засідання на 09 год 00 хв 08 травня 2025 року.

Розгляд апеляційних скарг на вирок Вищого антикорупційного суду від 27 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000064 від 02 березня 2016 року відкласти на 09 год 00 хв 08 травня 2025 року.

Копію ухвали направити Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги для негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3