УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. Справа № 596/748/25

Провадження № 1-кп/596/188/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215, внесеному в ЄРДР від 06 серпня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Гусятинського районного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження №0000215 від 06 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України.

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , що спливає 30 червня 2025 року. Посилається на те, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підставою продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а також у зв`язку з встановленими обставинами, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою продовження застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , згідно з вимогами пп.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, внаслідок чого обвинувачений усвідомлює негативні юридичні наслідки за вчинені діяння, які можуть полягати у засудженні його до покарання, відбування якого здійснюється в умовах ізоляції від суспільства; можливості впливати на свідків з метою схиляти їх до зміни даних слідству показань, дачі неправдивих або відмови від дачі показань; зможе ухилятися від явки до суду для участі у проведенні судових засідань, враховуючи обставини та характер вчинених кримінальних правопорушень; вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються останньому, обсягу пред`явленого йому обвинувачення. Окрім цього, у відповідності до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З огляду на це, тримання ОСОБА_4 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду справи. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При визначені суми застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір застави ОСОБА_4 визначеною судом, з покладенням на останнього наступних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту місця проживання без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до підрозділу Управління ДМС в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому він просить скасувати раніше застосований запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000215 від 06.08.2024 у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 та за необхідності застосування запобіжного заходу сторона захисту не заперечує проти обрання запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту по місцю проживання обвинуваченого: за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання посилається на те, що в даному кримінальному провадженні відсутня необхідність застосування запобіжного заходу в цілому, виходячи з недоведеності існування ризиків, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя в ухвалі не обґрунтував належним чином наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Сторона захисту вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду виключається тим, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 . По місцю свого проживання здійснює догляд за матір`ю похилого віку, чим підтверджуються його міцні соціальні зв`язки, також позитивною характеристикою за місцем проживання. Докази того, що ОСОБА_4 умисно ухилявся від слідства після повідомлення про підозру 26.02.2025 відсутні, а його затримання по місцю проживання свідчить про відсутність наміру переховуватися. Обвинувачений послідовно визнає свою вину, що свідчить про відсутність умислу незаконного впливу на свідків, які є військовослужбовцями, перебувають під захистом військової дисципліни, що знижує ймовірність і незаконного впливу на них чи інших учасників провадження. Сторона обвинувачення не надала жодних доказів, які б свідчили про спроби підозрюваного контактувати зі свідками чи чинити на них тиск. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення нівелюється тим, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та не має негативної історії вчинення інших правопорушень. Окрім того, в обвинуваченого ОСОБА_4 бронхіальна астма та ряд інших захворювань згідно з довідкою ВЛК визнаний «обмежено придатним», має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вищевказане клопотання з наведених в ньому підстав, просив його задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наведених у клопотанні та просять, в разі необхідності застосування, змінити запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід- домашній арешт по місцю проживання обвинуваченого: за адресою АДРЕСА_1 .

Суд, розглянувши клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, які стосуються розгляду вищевказаних клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2025 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень. Застава має бути внесена на депозитний рахунок з такими реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26198838; отримувач: ТУ ДСА України у Тернопільській області; банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000215 від 06.08.2024 за ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2025. Також у разі внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у цьому ж кримінальному провадженні;

- у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу до 08 год. 35 хв. 30.06.2025.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування ( ст. 177 КПК України).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»).

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність.

Ризики незаконного впливу обвинуваченого на свідків у кримінальному провадженні з метою схиляти їх до зміни даних слідству показань, дачі неправдивих або відмови від дачі показань, в тому числі на знайомих йому військовослужбовців, які в судовому засіданні ще не було допитано; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання та вчинити інше кримінальне правопорушення є досить вірогідними та доведеними стороною обвинувачення.

При цьому, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Звідси, посилання сторони захисту на недоведеність вказаних ризиків стороною обвинувачення суд вважає безпідставними.

Крім того, суд зважає і на вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, згідно якої, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тож тримання під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до 18 серпня 2025 року включно з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2025 року (№607/4352/25). У разі внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у цьому ж кримінальному провадженні;

- у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, доводи сторони захисту щодо можливості зміни запобіжного заходу на більш м`який-домашній арешт по місцю проживання АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_4 здійснює догляд за матір`ю похилого віку, послідовно визнає свою вину, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, не спростовують вищенаведених висновків суду. Підтвердження обставин незадовільного стану здоров`я обвинуваченого, який би унеможливлював його перебування в умовах тримання під вартою, а також перебування на його утриманні матері, стороною захисту не надано.

З наведених підстав, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 197, 201, 331, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 до 18 серпня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2025 року (№607/4352/25).

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_6