Справа № 404/4080/25
Номер провадження 1-кс/404/1275/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000253, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання.

Старший слідчий СВ відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят діб.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що слідчим відділенням відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області 24 квітня 2025 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000253, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем, 25.04.2025 о 14 год. 22 хв., перебуваючи за адресою: ділянка автодороги Н-14 61-й км, с. Аджамка Кропивницький р-н, Кіровоградська обл., діючи умисно та усвідомлюючи неправомірність та суспільну небезпечність своїх дій здійснив насильницькі дії відносно інспектора з реагування патрульної поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_7 , а саме під час зупинки автомобіля Volkswagen Touran, державний номерний знак НОМЕР_1 , за фактом порушення діючих Правил дорожнього руху, а саме, передбаченого п. 2.2 та для подальшого складання адміністративних матеріалів передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_5 , одразу у грубій та зухвалій формі відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції, нецензурно виражаючись та висловлюючи погрози в їх адресу, намагався зникнути з місця вчинення правопорушення, у зв`язку з чим ОСОБА_7 намагався зупинити його, та в цей момент у ОСОБА_5 , виник умисел на спричинення тілесного ушкодження працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел на спричинення тілесного ушкодження працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків, діючи умисно, протиправно та усвідомлюючи неправомірність та суспільну небезпечність своїх дій, порушуючи загальноприйняті правила моральної поведінки, зухвало та у грубій формі висловлюючись в сторону працівників поліції нецензурною лайкою, не реагуючи на їх законні вимоги, знаходячись обличчям до поліцейського, наніс один удар кулаком лівої руки в область правої скроні, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ (струс головного мозку), забою м`яких тканин голови.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час досудового розслідування 25.04.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 345 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує: протоколом огляду місця події від 24.04.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.04.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 25.04.2025, ОСОБА_9 від 25.04.2025, ОСОБА_10 від 25.04.2025, ОСОБА_11 від 25.04.2025, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських від 24.04.2025.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому. На підтвердження підстав застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, враовуючи вимоги п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України, послався на ту обставину, що особі повідомлено про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, зокрема на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кимінальних правопрушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 п. 5, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання. Зазначив, що не має наміру переховуватися від оргу досудового розслідування, просив надати йому можливість продовжувати військову службу.

Щодо себе вказав, що зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні дитину, 12 років. Є діючим військовослужбовцем, отримав контузії при виконанні бойових завдань, раніше притягався до кримінальної відповідальності. Наразі перебуває у відпустці, першій за два роки. Має ІІІ групу інвалідності. Раніше притягався до кримінальної відповідальності. Вину не визнає, вказав, що був спровокований.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вказав, що його підзахисний не винен, був спровокований працівниками поліції. Відтак, вважає, що підозра відносно ОСОБА_5 не обґрунтована, як і ризики, визначені в ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_5 підозрються у вчиненні нетяжкого злочину, а прокурором не доведено виключних підстав для можливлості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України. Посилання прокурора на наявність підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення вважає невірним трактуванням норм процесуального закону, оскільки, такі виключні обставини мають існувати вже після того, як було вручено підозру в даному кримінальному провадженні.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000253 від 24.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

25.04.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

До обґрунтувань, які згідно з практикою Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами (окрім наявності обґрунтованої підозри), належать такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (рішення у справі «Корбан проти України» (заява №26744/16) від 04 липня 2019 року, п.155).

Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема, протоколом огляду місця події від 24.04.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 25.04.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 25.04.2025, ОСОБА_9 від 25.04.2025, ОСОБА_10 від 25.04.2025, ОСОБА_11 від 25.04.2025, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських від 24.04.2025, на якому зафіксовані обставини, що передували затриманню ОСОБА_5 . На відеозаписі зафіксовано зупиненку автомобіля підозрюваного працівниками поліції. В ході спілкування ОСОБА_5 поводив себе зухвало, висловлювався нецензурно, на пропозицію працівників поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, підозрюваний почав поводити себе агресивно та завдав тілесних ушкоджень потерпілому.

Щодо доводів сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає, що з досліджених матеріалів, наданих стороною обвинувачення, вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою, зібрані першочергові докази вказують на його причетність до злочину.

Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства».

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри

Окрім того, варто зазначити, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньою для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Оцінюючи доводи сторін щодо наявності та відсутності ризиків, обставини, які враховуються під час обрання запобіжного заходу, слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи слідчого та прокурора про те, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування тощо.

ОСОБА_5 має вік 42 роки, має постійне місце проживання та реєстрації, є діючим військовослужбовцем, одружений, має на утриманні дитину, 12 років, має ІІІ групу інвалідності, є учасником бойових дій, відтак наявність соціальних зв`язків доведена під час розгляду клопотання. Однак, наявність таких зв`язків, не стала стримуючим фактором для ОСОБА_5 від вчинення кримінального правопорушення.

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебувають матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за № 0000033 від 07.01.2020 за ч. 2 ст. 15 та п. 1 п. 5, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, наразі ухвалою суду від 13.05.2023 провадження зупинено у зв`язку з перебуванням обвинуваченого на військовй службі.

В ході затримання підозрюваного останній висловлював погрози на адресу працівників поліції, що в сукупності з даними про особу винного може свідчити про ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема, ризик летальності, що його створює підозрюваний, в тому числі і у зв`язку з його доспутом до зброї, оскільки останній є діючим військовослужбовцем.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає наявними ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, слідчий суддя не може залишити поза увагою висловлені погрози на адресу потерпілого в кримінальному проваджені, що додатково свідчить про наявність ризику впливу на потерпілого.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_5 є особою, яка не контролює свою поведінку під впливом емоцій, що може мати наслідком продовження злочинної діяльності, відносно нього на розгляді перебуває обвинувальний акт у вчиненні замаху на умисне вбивство двох або більше осіб, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

На обґрунтування ризику, визначеного п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий у своєму клопотанні вказав, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вводити слідство в оману, не даючи показів за обставинами встановленими слідством, укриваючи тим самим необхідну для встановлення істини у провадженні інформацію щодо всіх обставин злочину та своєї ролі у його вчиненні. Однак, вказані доводи не підтверджені належним доказами під час розгляду клопотання та викладені формально. Відтак, слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом не доведений.

Щодо позиції сторони обвинувачення на застосуванні стосовно ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою.

Вказане у даному конкретному випадку не суперечить положенням ст. 183, ч. 4 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

У даному провадженні наразі доведено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а саме обвинувальний акт відносно нього перебуває на розгляді в суді першої інстанції, рішення наразі не прийнято.

За наведених обставин в сукупності слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є неможливим, оскільки не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на цій стадії досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В той же час КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає таке.

Домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або в певний період доби. В ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний є діючим військовослужбовцем, приїхав на два тижні у відпустку, під час зупинки працівниками поліції вів себе зухвало, завдав тілесних ушкоджень працівнику поліції під час виконання ним службових обов`язків, відтак в разі застосування до нього навіть цілодобового домашнього арешту, ознайомившись з матеріалами даного клопотання, маючи у своєму розпорядженні контакти потерпілих, свідків, може незаконно впливати на них, навіть шляхом телефонних розмов. Тим паче, сторна захисту не клопотала про можливість застосування такого запобіжного заходу.

За встановлених обставин, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не є можливим.

З вищенаведеного, з огляду на цинічну, нахабну поведінку підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, який не стримавши своїх емоцій, завдав тілесних ушкоджень працівнику поліції, не може бути застосований ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також у вигляді особистої поруки, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки не встановлено.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації, перебуває у шлюбі, має на утриманні дитину, тяжких наслідків від кримінальних правопорушення не настало, на переконання слідчого судді, за наявності на розгляді в суді першої інстанції обвинувального акту, по якому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, не є підставами застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Оскільки підозрюваний не вказав на можливість внесення застави, зазначаючи про відсутність накопичень, як і не вказав на осіб, які можуть внести кошти, застава, як самостійний вид запобіжного заходу не може бути застосована.

За таких обставин, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин, з урахуванням встановлених ризиків, на переконання слідчого судді, не є надмірним.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 год. 40 хв. 24.04.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, проте це право, а не обов`язок слідчого судді.

Відтак, відповідно до положення ч. 5 ст. 182, ч. ч. 3-4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 30 280 гривень, що відповідає 10 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки визначені цією нормою права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182. 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_5 , визначити з 14 год. 40 хв. 24.04.2025 до 14 год. 40 хв. 22.06.2025 включно.

Визначити розмір застави в сумі 30 280 гривень, яка може бути внесена: рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 .

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 до 22.06.2025 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- не відлучатися за межі Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Кіровського ОСОБА_1

районного суду

м.Кіровограда