ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025 Справа №607/13605/25 Провадження №1-кп/607/1660/2025

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001034 від 28.05.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дзвиняча Кременецького району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, н6е одруженого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідент.номер НОМЕР_1 ,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2025 року близько 17 години 10 хвилин водій ОСОБА_3 керував технічно-справним автомобілем Renault Laguna p.н. НОМЕР_2 та рухався правою смугою руху вул. Збаразька м. Тернополя в напрямку пр.Злуки. Під час руху водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 ( б ) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями ( далі - ПДР України ), які зобов?язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Рухаючись у вказаному напрямку водій ОСОБА_3 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, який встановлений навпроти будинку №16, по вул. Збаразька. Так, маючи об?єктивну можливість завчасно виявити, що попереду ліворуч від нього у попутному напрямку перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом зменшував швидкість та зупинився невстановлений автомобіль, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п. 18.4. ПДР України вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_3 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух у зазначеному напрямку, унаслідок чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги зліва - направо відносно напрямку руху автомобіля «Renault Laguna» p.н. НОМЕР_4 в межах вищезазначеного нерегульованого пішохідного переходу. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкову травму у виді перелому склепіння черепа (луски лобової кістки справа (з порушенням цілісності зовнішньої і внутрішньої ї стінок) з поширенням лінії перелому на верхню стінку правої орбіти), забиття головного мозку легкого ступеню (за клінічною класифікацією) та зовнішніх ушкоджень - "рвана" рана лобової ділянки голови справа, "підапоневротичної гематоми" лобової ділянки голови, "осаднення" правої виличної ділянки, садна волосяної частини голови, які були небезпечними для життя в момент заподіяння і за цією ознакою належать до тяжких тілесних ушкоджень - п . п . 2.1, 2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3 (б) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень". Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм автомобіля «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Renault Laguna» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв?язку з виникненням даної пригоди. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та надав показання, що дійсно він керував автомобілем, був неуважний та знервований внаслідок зупинення його перед цією подією працівниками ТЦК, які його довго не відпускали, відволікся і допустив наїзд на пішохода. Відразу вийшов з машини, почав надавати допомогу пішоходу, викликали швидку та поліцію. Про вчинене щиро шкодує, не хотів таких наслідків для потерпілого, такі дії сталися із необережності, просить суд призначити покарання, не пов`язане із позбавленням його волі, повністю відшкодував потерпілому матеріальну і моральну шкоду, та не позбавляти посвідчення водія, оскільки він до вчинення злочину офіційно був працевлаштований на посаді водія, директор товариства якого зобов`язувався його знову взяти на роботу після завершення розгляду справи, так як робота на товаристві є єдиним джерелом його доходу, а також він єдиний, хто забезпечував догляд своїх непрацездатних родичів у виді доставлення їх на автомобілі із місця їхнього проживання до медичних закладів, а також приїжджати із мамою до них і надавати різну допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, проте є необережним, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем проживання та попередньої роботи, його сімейний стан, молодий вік обвинуваченого, який є не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому збитків, завданих кримінальним правопорушенням. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Вирішуючи питання під час судового розгляду про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує необережне вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке не було наслідком грубого порушення ним вимог ПДР України як учасника дорожнього руху, працевлаштування на посаді водія до вчинення ним злочину і зобов`язання директора Товариства поновити ОСОБА_3 на роботі, позитивну характеристику працівника ОСОБА_3 на місцем роботи у ТОВ «Захід Аква Сервіс», а також необхідність посвідчення водія для здійснення ОСОБА_3 догляду своїх непрацездатних родичів, на що наголошувала сторона захисту, висловлену думку потерпілого з приводу не призначення обвинуваченому додаткового покарання, і незважаючи на позицію державного обвинувача щодо застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобом, приходить до висновку, що в даному випадку при встановлених обставин кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, при призначенні ОСОБА_3 покарання слід обмежитися лише його основним.

Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на мінімальний строк без позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини та особу обвинуваченого, з врахуванням думки потерпілого, яка викладена у його заяві з приводу відшкодування завданої шкоди та призначення покарання, не пов`язане із позбавленням волі, а також позиції прокурора, висловлену в судових дебатах, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 24.06.2025 в якості речового доказу визнана медична карта стаціонарного хворого №4846 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку після вступу вироку в законну силу слід повернути її володільцю.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 28.05.2025 речовим доказом визнаний автомобіль марки «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_3 , який після вступу вироку в законну силу слід залишити його законному володільцю ОСОБА_3 .

Накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2025 №607/11243/25 арешт на транспортний засіб марки «Renault Laguna», номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 власником якого є ОСОБА_10 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 слід скасувати в повному обсязі після вступу вироку в законну силу.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 13.06.2025 №СЕ-19/120-25/6665-ІТ в сумі 2674,20 грн., судової інженерно-транспортної експертизи від26.06.2025 №СЕ-19/120-25/6671-ІТ в сумі 3119,90 грн., судової інженерно-транспортної експертизи від 11.06.2025 №СЕ-19/120-25/6673-ІТ в сумі 3565,60 грн., що на загальну суму становить 9359,70 грн. і які слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Речові докази:

-- медичну карту стаціонарного хворого №4846 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - після вступу вироку в законну силу повернути її володільцю;

-- автомобіль марки «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 після вступу вироку в законну силу залишити у законному володінні ОСОБА_3 .

Накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2025 №607/11243/25 арешт на транспортний засіб марки «Renault Laguna», номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_5 власником якого є ОСОБА_10 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 скасувати в повному обсязі після вступу вироку в законну силу.

Стягнути із ОСОБА_3 вартість проведених експертиз на суму 9359,70 грн. в дохід держави.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1