УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2968/25

04 серпня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника адвоката ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Костопіль клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблуниця Путильського району Чернівецької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації Збройних Сил України, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0002855 від від 07.11.2024 року, за ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Зокрема ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, близько 07 год. 00 хв. 18.08.2024 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), після чого перебуваючи поза межами вказаної військової частини, почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

Вказав, що обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: матеріалами перевірки ІНФОРМАЦІЯ_2 ; актом службового розслідування в/ч НОМЕР_1 за фактом вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

11 червня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09 серпня 2025 року, без права внесення застави.

Необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язана з тим, що ризики, які були підставою для застосуваня щодо ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, не припинили своє існування та не зменшилися.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує, а саме позбавлення волі строком до десяти років, може переховуватися від суду. Зокрема, залишити постійне місце проживання, у незаконний спосіб перетнути кордон, з метою уникнення покарання ухилятися від явки до суду.

Крім того, обвинувачений може чинити тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Перебуваючи на волі, може вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши відповідні документи. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене, оскліьки наміру продовжити несення військової служби під час досудового розслідування не виявляв.

Вказав, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти настанню вказаних ризиків та належному виконанню обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Просив врахувати, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою; до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Прокурор вказав, що на даний час зазначені ним ризики не зменшилися та продовжують існувати, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, для виконання завдань кримінального провадження просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, без визначення розміру застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини та просив його задовольнити

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти продовження щодо нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому вказав, що має намір продовжувати нести військову службу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечував. Вказав, що зазначені прокурором ризи є недоведеними. Наміру ухилятися від суду обвинувачений не має, виявив бажання продовжувати несення військової служби, однак на даний час відсутня згода командування військової частини НОМЕР_2 . Просив врахвувати, що ОСОБА_4 винним себе за ч. 5 ст. 407 КК України визнав, щиро розкаявся, звернувся до прокурора із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09 серпня 2025 року, без права внесення застави.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченогоч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, міцних соціальних зв`язків не має, розлучений, раніше судимий, проживає на території Івано-Франківської області, що значно віддалено від місця здійснення судового провадження.

Наведене дає підстави вважати, що усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, ОСОБА_4 може залишити постійне місце проживання, та переховуватися від суду з метою уникнення покарання, в також вчинити інші дії, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Крім того, існують обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 , з метою зміни показань може чинити тиск на свідків, з якими разом проходив військову службу, може продовжувати вчинення зазначеного кримінального правопорушення та вчинити новий злочин.

Таким чином встановлено, що ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2025 року, не зменшилися та не відпали.

Зокрема, продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, неналежною процесуальною поведінкою перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити вчинене.

При цьому суд також враховує обгрунтованість пред`явленого йому обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Підстав для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання існуючих ризиків та потреби кримінального провадження на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що відповідає його цілям і меті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що на території України введено воєнний стан, а також наявність обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, вагомість зібраних у справі доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, суд вважає за вірне не визначати обвинуваченому розмір застави.

Таким чином, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від суду, перешкджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, враховуючи, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Яблуниця Путильського району Чернівецької області, жителю АДРЕСА_1 , - на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 02 жовтня 2025 року включно.

Строк дії ухвали рахувати з 13 год. 00 хв. 04 серпня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1