Справа № 167/85/23
Номер провадження 1-кп/167/40/25
У Х В А Л А

05 серпня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000235, про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

До суду в даному кримінальному провадженні від прокурора ОСОБА_4 надійшло клопотання про продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 2 місяці.

У клопотанні прокурор покликається на продовження існування ризиків переховування ОСОБА_3 від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти зазначеним ризикам та не може бути застосований до обвинуваченого, оскільки

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів. Особиста порука не може бути застосована, оскільки особа, яка б заслуговувала на довіру та яка б могла поручитися за виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований, оскільки його застосування не гарантуватиме виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, так як останній, усвідомлюючи неминучість покарання, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав зазначене клопотання та зазначив, що йому не відомо про випадки порушення обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, які на нього поклалися судовими рішенням в межах цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та пояснив, що порушень умов цілодобового домашнього арешту не допускав. У теперішній час хоче працевлаштуватися, бачитися з дитиною.

Суд, заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого, дослідивши клопотання, дійшов таких висновків.

Положеннями частин 1, 3 ст. 331 КПК визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вимогами ч. 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області суду від 18 лютого 2025 року обвинуваченому ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із цілодобовою забороною залишати місце свого проживання

у АДРЕСА_1 та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з м. Рожища Луцького району Волинської області без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Таке судове рішення ґрунтувалося на наявності ризиків, визначених пунктами 1, 4 ч. 1

ст. 177 КПК.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 10 червня

2025 року вчергове продовжено цей запобіжний захід на 2 місяці із покладенням на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

Судовий розгляд зазначеного кримінального провадження не може бути здійснений до закінчення строку дії ухвали суду від 10 червня 2025 року.

В ході розгляду клопотання суд визнає, що прокурором доведено, що на даний час продовжує існувати ризик переховування ОСОБА_3 від суду. Також, не відпав і ризик перешкоджання обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином, однак враховуючи, що судом у теперішній час досліджено частину доказів такий ризик існує з невисоким ступенем. Водночас, об`єктивними даними сторона обвинувачення не доводить обставин, що свідчили б про існування ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення.

Суд акцентує, що згідно із нормою ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Даних про порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків суду не надано.

Тому, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані щодо його особи, відсутність відомостей про порушення ОСОБА_3 обов`язків під час перебування під цілодобовим домашнім арештом та враховуючи положення частин 1, 4 ст.194 КПК, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_3 домашнього арешту із забороною залишати місце проживання з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та виключить можливість реалізувати доведені стороною обвинувачення ризики, і в той же час дасть можливість обвинуваченому працевлаштуватися та, відповідно, мати легальне джерело існування, а також бачитися з дитиною. За таких умов, на переконання суду, досягнеться баланс в частині адекватності застосовуваного запобіжного заходу ступеню існуючих ризиків.

При цьому суд вважає доцільним продовжити строк покладених на обвинуваченого обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК.

Керуючись статтями 177, 181, 193-194, 196, частинами 1-3 ст. 331, ч. 2 ст. 369 КПК, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 : прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з м. Рожища Луцького району Волинської області без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У задоволенні решти вимог клопотання прокурора відмовити, за необгрунтованістю.

Дана ухвала закінчує свою дію 4 жовтня 2025 року.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 8 серпня 2025 року о 10 год. 20 хв.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя: ОСОБА_1