У Х В А Л А

Справа № 183/5750/25

№ 1-кс/183/1105/25

13 червня 2025 року м.Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000547 від 23.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні, яке надійшло на розгляд слідчому судді в рамках досудового розслідування кримінального провадження слідчий росить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки «ВАЗ» модель «2109» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » 1989 року випуску, номер кузова « НОМЕР_2 » в кузові хетчбек бежевого кольору.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої шрокомасштабної збройної російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх корисних інтересів, а саме отримання відповідної посади у незаконному правоохоронному органі в смт Марківка Луганської області, тобто посади в так званому «міністерстві внутрішніх справ» так званої «лнр», створеної на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора, приблизно з листопада 2023 року (більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території смт Марківка Луганської області, маючи злочинний умисел на добровільне зайняття посади у незаконному правоохоронному органі в смт Марківка Луганської області, вступив у злочинну змову з окупаційними військами рф та представниками незаконних збройних формувань так званої «лнр» та, отримавши від них пропозицію зайняття посади в так званому «міністерстві внутрішніх справ» так званої «лнр», в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно та протиправно погодився на вказану пропозицію.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 приблизно з листопада 2023 року, (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим), будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасовоокупованій території смт Марківка Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання працювати в незаконному правоохоронному органі, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора рф та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», діючи умисно, добровільно, протиправно зайняв посаду так званого «працівника марківського відділу міністерства внутрішніх справ рф» (мовою оригіналу, російською) «полицейского ОМВД России «Марковский») у незаконно створеному структурному підрозділі правоохоронного органу (мовою оригіналу) «Министерства внутрених дел по ЛНР», створеному на тимчасово окупованій території Луганської області, розташованому в незаконно захоплених адміністративних будівлях відділення полії № 1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області (смт Марківка), розташованих за адресою: смт Марківка Луганської області, вул. Центральна, 27, та розпочав свою так звану «службу» у вказаному структурному підрозділі незаконно створеного правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Санкція цієї статті передбачає покарання з конфіскацією майна. Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на земельні ділянки, які належать підозрюваному.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. На підставі положень ч.2 ст.172 КПК України питання про арешт майна вирішується без повідомлення підозрюваного.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 23.11.2023 здійснюється Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, відтак розгляд клопотання віднесено до юрисдикції слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування здійснено з дотриманням порядку, передбаченого ч.8 ст.135 КПК України.

Як вбачається з відомостей Сервісного центру МВС, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів у підозрюваного у ОСОБА_5 у власності перебуває рухоме майно - автомобіль марки «ВАЗ» модель «2109» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » 1989 року випуску, номер кузова « НОМЕР_2 » в кузові хетчбек бежевого кольору.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою повідомлено про підозру ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, вищезазначені земельні ділянки належать підозрюваному на праві власності, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження, на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль марки «ВАЗ» модель «2109» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » 1989 року випуску, номер кузова « НОМЕР_2 » в кузові хетчбек бежевого кольору.

Згідно положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення та виконується негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1