Справа № 742/3561/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/358/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000559 від 13.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, 2017 року народження, раніше судимого:

- 21.06.2005 Подільським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 08.12.2006 Варвинським районним судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки на 6 місяців;

- 27.07.2011 Прилуцьким міським судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років та 6 місяців, звільненого по відбуттю призначеного покарання 06.05.2016 року,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, тобто до 05 вересня 2025 року.

Призначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_8 звільняється з під варти під заставу.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) заборонити спілкуватися зі свідками спілкуватися з ними з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчий довів та надав достатні докази про обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також, буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 грн. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, проте зробив невірний висновок про достатність застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 121 120 грн., щоб запобігти вказаним ризикам. Зазначає, що ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, які б забезпечували його перебування за місцем проживання, від дачі показань відмовився, що дає підстави вважати, що останній ухиляється від відповідальності за вчинене діяння та може без дозволу слідчого чи прокурора залишити місце свого проживання, переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, захисника - адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З наданих суду матеріалів вбачається, що слідчим відділом Прилуцького РВП проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000559 від 13.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307 КК України.

09.07.2025 о 21:48 год. слідчим у кримінальному провадженні затримано та 10.07.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Зі змісту ст.183 КПК України убачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, дані про особу підозрюваного та доведеність зазначених у клопотанні слідчого ризиків, а саме, що ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; чинити вплив на свідків з метою зміни показів на свою користь, так як свідки кримінального правопорушення, з числа залучених при затриманні, проведенні обшуку та іншого ряду слідчих розшукових дій відомі підозрюваному, особа залучена до проведення оперативної закупки, також входить в коло спілкування останнього; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як не має постійного законного джерела доходу, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, продемонстрував свою схильність до незаконного збагачення шляхом незаконного збуту наркотичного засобу.

За таких підстав, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що сприятиме виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ч.1 ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні ризикам щодо підозрюваного ОСОБА_8 , з чим погоджується і колегія суддів.

На переконання суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, вирішуючи питання про можливість визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у цьому кримінальному провадженні в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу і дійшов правильного висновку про співмірність наявних в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначеному судом розміру застави.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги усі обставини вчинення кримінальних правопорушень, розміру завданої шкоди, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, зокрема, що ОСОБА_8 дотримується нормальної процесуальної поведінки, має сина, 2017 року народження, має на утриманні батьків пенсіонерів, та матір, яка не може пересуватися без сторонньої допомоги, яку надає останній.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апеляційний суд вважає, що застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативний запобіжний захід триманню під вартою, буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, та не забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та не буде завідомо непомірним для нього.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4