Єдиний унікальний номер 389/3036/25 провадження №1-кс/389/764/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у якому, з метою попередження приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, збереження речових доказів, просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «Opel Insignia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , який було вилучено під часпроведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості, за адресою АДРЕСА_2 .

Клопотання обгрунтовано наступним. 17.08.2025 на автодорозі по вул.Перспективна у сел. Знам`янка Друга Кропивницького району Кіровоградської області водій невстановленого автомобіля, який зник з місця події, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїжджу частину у невстановленому місці. Унаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, осколкові перелами кісток обличчя, перелам лівого стегна, осколковий перелам правої гомілки. 18.08.2025 за даним фактом СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області розпочато кримінальне провадження №0000654, за ч.1 ст.286 КК України. У подальшому, 18.08.2025 в період часу з 22.04 до 22.15 години, під час огляду місця події відкритої ділянки місцевості, розташованої за адресою вул.Богданова,4, м.Дніпро Дніпропетровської області, вилучено транспортний засіб - автомобіль «Opel Insignia» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою слідчого від 18.08.2025 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Зважаючи на те, що вказаний вище транспортний засіб, є предметом вчинення кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом, який має суттєве значення в подальшому для досудового розслідування, на ньому можуть зберігатися сліди вчиненого кримінального правопорушення, він необхідний для проведення експертиз, з метою попередження приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження тимчасово вилученого майна с необхідність у забороні його відчуження, користування та розпорядження, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 до суду не з`явився, подав письмову заяву з проханням, у зв`язку зі службовою зайнятістю, розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити. Власник та користувач майна до суду не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Відповідно до з ч.1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Частиною 2 статті 131 КПК України передбачено такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно з ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися у наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Окрім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати,що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч.2 ст.168 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. При вирішенні питання про арешт майна враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні слідчих СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, у тому числі ОСОБА_3 , на підставі усної заяви (повідомлення), перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 18.08.2025, за ч.1 ст.286 КК України.

Клопотання подано з дотриманням вимог ч.5 ст.171 КПК України.

Дослідивши додані до клопотання: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 18.08.2025, за ч.1 ст.286 КК України, протокол огляду місця події від 18.08.2025, заяву ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення огляду транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , постанову від 18.08.2025 про приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання, переконавшись у наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, погоджуючись з тим, що майно, на накладення арешту на яке ставиться питання, відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, може бути використане як доказ, необхідне для проведення слідчих дій, зокрема проведення судових експертиз у вказаному кримінальному провадженні, незастосування арешту на це майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити.

Керуючись ст.ст.98, 131, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

У межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 18.08.2025, за ч.1 ст.286 КК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене майно, а саме:

транспортний засіб - автомобіль «Opel Insignia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , який було вилучено під часпроведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості, за адресою вул.Богданова,4, м.Дніпро Дніпропетровської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з положеннями ч.1 ст.174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1