ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/1939/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/1606/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 84 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю засудженої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 відносно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 клопотання адвоката ОСОБА_8 захисника засудженої ОСОБА_7 задоволено.

На підставі ч. 2 ст. 84 КК України звільнено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.10.2022 у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу, яка перешкоджає подальшому відбуванню засудженою покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 23 дні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вищевказану ухвалу суду першої інстанції прокурором подано апеляційну скаргу, в якій викладено прохання про скасування ухвали у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам справи та про постановлення нового рішення, яким у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою просить відмовити.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просив про задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.

Засуджена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 не вбачали підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку, засудженої та її захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Слобідського районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 захисника засудженої ОСОБА_7 , яка відбуває покарання в ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» про звільнення від покарання або від подальшого його відбування за хворобою, яке обґрунтоване тим, що 20.10.2022 вироком Октябрського районного суду м. Полтави, який ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.05.2024 залишено без змін, ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з конфіскацією всього належного їй майна. 15.05.2024 засуджена ОСОБА_7 прибула до Державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» із Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», наряд ПСМУ № 222-1554/14/14/15-24 від 10.05.2025. Під час відбування покарання у ОСОБА_7 діагностовано тяжку онкологічну хворобу, на яку вона захворіла після постановлення зазначеного вироку, а саме; лімфому Ходжкіна IV A, X ст. (Ann-Arbor), варіант нодулярного склерозу, ураження медіастинальних, бронхопульмональних лімфатичних вузлів, утворення переднього середостіння з огортанням висхідного відділу аорти та верхної порожнистої вени. IPS-2 (високий ризик). Стан після ПХТ (1 в. 1 к. ABVD). Вказане, на його думку, є підставою для звільнення від відбування покарання. Також просить суд врахувати, що на теперішній час ОСОБА_7 відбула третину з призначеного покарання, має постійне місце мешкання, родину, члени сім`ї якої можуть забезпечити догляд за ОСОБА_7 , а також має чоловіка ОСОБА_10 , який наразі перебуває в лавах ЗСУ. Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, стаття 84 КК України передбачає два види звільнення засуджених від відбування покарання за хворобою, зокрема: звільняється від покарання особа, яка під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосуватись примусові заходи медичного характеру, відповідно до ст.ст.92-95 цього Кодексу (ч.1 ст.84 КК України); особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування (ч.2 ст. 84 КК України).

Зі змісту ч. 2 ст.84 КК України вбачається, що сам по собі факт захворювання засудженою на тяжку хворобу не тягне звільнення від відбуття покарання, це є правом, а не обов`язком суду. Захворювання на тяжку хворобу може бути підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків. При цьому, при застосуванні положення вказаної норми суд також повинен врахувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження встановлено, що засуджена ОСОБА_7 , відбуваючи призначене покарання, захворіла на тяжку онкологічну хворобу, яка потребує систематичного проведення хіміотерапій, проведення яких неможливо забезпечити в умовах відбування покарання у виправній колонії.

В той же час, у ситуації, що склалася з ОСОБА_7 її перебування в онкоцентрі в умовах стаціонару є неможливим, що має наслідком щоденне транспортування її до лікарні та до колонії.

Вказане щоденне транспортування безсумнівно завдає болісних страждань засудженій.

Колегією суддів встановлено, що на час розгляду апеляційної скарги вказані обставини не змінилися і засуджена продовжує хворіти на тяжке захворювання, а саме: лімфому Ходжкіна IV A X.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що батьки ОСОБА_7 мають можливість піклуватися про неї, надавати матеріальну та моральну підтримку, в той час, як її перебування в колонії на даний час позбавлено будь-якого сенсу з урахуванням відсутності у засудженої можливості працювати та нездатність сприймати здійснюваний щодо неї виправний і каральний характер, через паталогічний стан здоров`я.

Також судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 станом на момент розгляду клопотання про її звільнення від відбування покарання вже відбула більше ніж третину покарання. Кінець строку відбування покарання 03.04.2027.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про застосування щодо засудженої ОСОБА_7 положень ст.84 КК України та її звільнення від відбування покарання за хворобою.

Доводи прокурора про те, що матеріали кримінального провадження містять висновок лікарсько-консультативної комісії від 06.05.2025 відповідно до якого засуджена ОСОБА_7 не може бути представлена до суду щодо звільнення від подальшого відбування покарання, так як вищевказаний діагноз не набрав термінальної стадії захворювання, колегія суддів приймає до уваги, однак, при цьому керуючись принципами справедливості та гуманізму, вважає, що суд першої інстанції доречно використав дискреційне право на звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, враховуючи усі вищевказані обставини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 537, 539, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 про задоволення клопотання адвоката та звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.10.2022 у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу, яка перешкоджає подальшому відбуванню засудженою покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 23 дні, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4