Справа № 572/822/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №1-кп/359/24/572/822/24 0000053) про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Соснове Березнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 07 лютого 2024 року приблизно о 13 год. 00 хв., маючи намір на незаконне проникнення до житла, шляхом відкриття металевої хвіртки, зайшов на територію господарства ОСОБА_4 , розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , де переконавшись у відсутності власника житла та не маючи дозволу на знаходження і пересування по території зазначеного домоволодіння, в порушення вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння особи та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, якою закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на порушення права на недоторканість житла людини, підійшов до вхідних дверей житлового будинку, де за допомогою металевої скоби, шляхом віджиму, відчинив вхідні двері та проник до будинку ОСОБА_4 .

Таким чином своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, а саме : незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, однак, відмовився від дачі показів щодо себе, на підставі ст.63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що станом на 07 лютого 2024 року перебував на лікуванні у м.Корець Рівненської області, однак, за будинковолодінням на його прохання доглядали знайомі. Повернувшись після лікування потерпілий виявив, що в його будинку були пошкоджені двері, в яких зламаний замок. Про цю подію він повідомив до поліції. Зі слів потерпілого від особи, що здійснювала догляд за його господарством, йому стало відомо, що до його будинку 07 лютого 2024 року проник ОСОБА_5 .

Потерпілий пояснив, що на даний час він має претензії матеріального характеру до обвинуваченого, оскільки останній не відшкодував йому шкоду, завдану внаслідок пошкодження замка та самих дверей.

Отже, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, з огляду на позицію ОСОБА_5 та пояснення потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння.

Відповідно до витягу з ЄРДР 16 лютого 2024 року Сарненським РВП ГУ НП в Рівненській області зареєстровано повідомлення ОСОБА_4 із правовою кваліфікацією ч.1 ст.162 КК України (а.к.п.1).

В ході огляду місця події, здійсненого на підставі добровільної письмової згоди власника ОСОБА_4 , встановлено, що місцем події є територія господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , де розташований одноповерховий житловий будинок, вхід до якого здійснюється через одностворчасті дерев`яні двері. На момент огляду вказані двері мають пошкодження в частині розташування врізного замка та на дерев`яній коробці у вигляді сколу частини деревини; крім цього, на дверях виявлені сліди віджиму (а.к.п.10, 11-16).

Крім цього, в ході огляду території вказаного вище господарства, проведеного на підставі добровільної письмової згоди потерпілого, за участю ОСОБА_5 , останній показав де саме він викинув металеву скобу, за допомогою якою здійснив злам вхідних дверей будинку цього господарства (а.к.п.17, 18-19).

Під час слідчого експерименту, проведеного із обвинуваченим під час досудового розслідування, ОСОБА_5 на місці продемонстрував яким саме чином він проник до будинку потерпілого (а.к.п.61-63).

Сумнівів у достовірності показів обвинуваченого під час вказаної слідчої дії немає, оскільки пояснення останнього не суперечать іншим доказам, дослідженим судом в ході судового провадження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

По місцю проживання Немовицькою сільською радою ОСОБА_5 характеризується негативно, як особа, що має зауваження про порушення громадського порядку, участі у громадському житті села не приймає, зловживає спиртними напоями (а.к.п.48).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд вважає, що в даному випадку не знайшла підтвердження вказана в обвинувальному акті обставина, що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки наявність такої обставини передбачає окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (Постанова ВС/ККС №166/1065/18 від 18 вересня 2019 року).

Обвинувачений жалю з приводу вчиненого ним діяння не висловлював, шкоду потерпілому не відшкодував, що свідчить про відсутність такої пом`якшуючої покарання обставини.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.

Відповідно до акту амбулаторного наркологічного дослідження №146 від 19 лютого 2024 року ОСОБА_5 страждає активною алкогольною залежністю без психотичних розладів психіки та поведінки на даний час і з утриманням від вживання алкоголю на даний час і не потребує примусового лікування з приводу активної алкогольної залежності (а.к.п.41-43).

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, з урахуванням даних про особу винного, який характеризується негативно, однак, вважається не судимим, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність обставини, що пом`якшує покарання - вважає, що слід призначити обвинуваченому покарання в межах, встановлених санкцією статті КК України, за якою останнього притягнуто до відповідальності, обравши покарання у виді штрафу, що буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.162 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, у сумі 850 грн.).

Речові докази : металеву скобу, яка зберігається у Сарненському РВП ГУ НП в Рівненській області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя