Справа № 589/3168/22
Провадження № 1-кс/589/43/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м.Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Шосткинської окружної прокуратури, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник у поданій скарзі вказує на протиправну бездіяльність посадових осіб Шосткинської окружної прокуратури щодо не прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0000245.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, прохав розглянути скарги без його участі.

Представник Шосткинської окружної прокуратури в судове засіданні не з`явився, причин неявки слідчому судді не повідомив. Відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Перевіривши доводи скарги та матеріали, долучені до неї, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України, зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно матеріалів скарги Шосткинським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0000245 за фактом вчинення ОСОБА_4 шахрайських дій.

ОСОБА_3 вважає, що посадовими особами Шосткинської окружної прокуратури порушені розумні строки розслідування кримінального провадження № 0000245, оскільки на його неодноразові звернення до Шосткинської окружної прокуратури, Шосткинського РУП та Сумської обласної прокуратури, посадові особи вказаних установ надають йому відповіді, що досудове розслідування ще триває.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, та, передусім, враховуючи закріплені статтею 2 КПК України завдання кримінального судочинства, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Водночас за приписами ч. 2 ст. 283 КПК, яка визначає форми закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2)звернутися досуду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3)звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Системне ж тлумачення кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 283, 284, 291-293 КПК, свідчить, що право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні, а його реалізація відбувається у формі прийняття ним відповідного процесуального рішення.

Відповідно до позиції ККС ВС, висловленої у постанові від 18 липня 2023 року у справі №757/17760/22-к, провадження № 51-3722км22, ухвалення рішення про зобов`язання прокурора вчинити процесуальну дію, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, свідчить про вихід слідчого судді за межі своїх процесуальних повноважень щодо розгляду скарги на бездіяльність прокурора, які визначені положеннями ст. 307 КПК, та втручання в дискреційні повноваження прокурора, визначені положеннями ст. 283, КПК, а тому свідчить про постановлення рішення, яке не передбачене кримінальним процесуальним законом.

Тобто, стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження прийняте поза межами повноважень слідчого судді. Помилкове ототожнення слідчим суддею дії та рішення в резолютивній частині ухвали не змінює цього висновку (постанова ККС ВС від 14 лютого 2023 року, справа № 405/680/22, провадження № 51-1544км22).

Таким чином, аналіз заявлених скаржником у прохальній частині поданої скарги вимог на предмет їх відповідності положенням ч.1 ст.303 КПК України та сформованої Верховним Судом судової практики з цього питання дає підстави стверджувати про те, що заявлена скаржником вимога не підлягає оскарженню в порядку ч.1 ст.303 КПК України, оскільки системне тлумачення кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 283, 284 КПК, свідчить, що право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до дискреційних повноважень прокурора вкримінальному провадженні. А відтак задоволення такої свідчитиме про вихід слідчого судді за межі своїх процесуальних повноважень щодо розгляду скарги на бездіяльність прокурора, які визначені положеннями ст. 307 КПК, та втручання в дискреційні повноваження прокурора, визначені положеннями ст. 283 КПК.

З огляду на викладене, вимоги скарги про зобов"язання посадових осіб Шосткинської окружної прокуратури прийняти рішення за результатами досудового розслідування, завершити досудове розслідування кримінального провадження № 0000245 та скерувати до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000245, задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Шосткинської окружної прокуратури щодо не прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0000245.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1