Справа № 745/284/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/328/25
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 , (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 20 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 07 січня 2025 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя смт. Сосниця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, не маючого утриманців, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

09 квітня 2003 року вироком Семенівського районного суду за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 9 років та 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

13 листопада 2003 року вироком Менського районного суду Чернігівської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

04 березня 2013 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту, 16 серпня 2013 року звільнений з місця відбування покарання у зв`язку з відбуттям призначеного покарання;

12 серпня 2014 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

17 березня 2017 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 194-1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Сосницького районного суду від 15.09.2017 іспитовий строк скасовано та направлено для відбування покарання;

21 березня 2018 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 310 КК України до 5 років позбавлення волі. 28.10.2022 звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 07 січня 2025 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 16 120,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом ОСОБА_9 була подана апеляційна скарга, в якій він просить дослідивши докази у справі, скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження відносно його підзахисного за відсутності події кримінального правопорушення, виправдати його підзахисного у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину та відмовити у задоволенні цивільного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що показання свідка ОСОБА_12 заслуговують критичної оцінки, оскільки останній повідомляв, що обвинувачений 18 грудня 2022 року в його будинку бив всіх присутніх, а саме, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що було спростовано показаннями ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Також, твердження вказаного свідка, відносно удару обвинуваченого його по голові битою прямо спростовується освідуванням особи та висновком відповідної експертизи. Захисник, також, вказуючи про зацікавленість свідка ОСОБА_12 в засудженні ОСОБА_10 зазначає, що останній повідомляв, що не вчиняв насильницьких злочинів, хоча він неодноразово визнавався винним у вчиненні таких злочинів та відповідних адміністративних правопорушеннях. Зазначає, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено, як у проведенні одночасного допиту свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , так і тимчасовому доступі до інформації про з`єднання телефонних номерів вказаного свідка.

Також, захисник обґрунтовуючи свою позицію, акцентує увагу на показаннях свідків у кримінальному провадженні і зазначає, що :

- свідок ОСОБА_17 повідомив, що під час досудового розслідування на нього чинився тиск і спростував повідомлену ним раніше інформацію, в тому числі отриману в ході слідчого експерименту за його участі;

- свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в судовому засіданні надали показання, які різняться з їх показаннями, зафіксованими в протоколах допиту під час досудового розслідування і свідок ОСОБА_19 прямо вказав, що протокол допиту не читав через поганий зір;

- свідок ОСОБА_16 повідомив, що обвинувачений не вживав алкоголь 19 грудня 2022 року і саме свідок ОСОБА_12 перебував в неадекватному стані, проявляв агресію до потерпілого і на його ( ОСОБА_16 ) зауваження щодо поведінки, останній вдарив його в груди;

- щодо показань свідка ОСОБА_20 що той, 18 грудня 2022 року не перебував в будинку ОСОБА_10 захисник вказує, що вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_14 .

Сторона захисту зауважує, що жоден свідок, окрім свідка ОСОБА_12 не вказує на винуватість його підзахисного, при цьому більшість допитаних свідків спростовують показання свідка ОСОБА_12 .. При цьому стороні захисту було відмовлено в допиті свідків, які бачили потерпілого за день до загибелі і він вже мав тілесні ушкодження, що підтверджує показання ОСОБА_10 та ОСОБА_14 .

Щодо проведених в межах кримінального провадження експертиз апелянт підсумовуючи, зазначає, що вони тільки описують спосіб вчинення кримінального правопорушення та на вказують на винуватість саме ОСОБА_10 у його вчиненні.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_10 в період часу з 17 год. 00 хв. 18.12.2022 по 23 год. 00 хв. 19.12.2022, більш точний час та дату органом досудового розслідування встановити не представилось можливим, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні будинку за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ; діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_21 , переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, дерев`яною битою, яку тримав у своїх руках, наніс йому не менше п`яти ударів в ліву бокову поверхню грудної клітки, десяти ударів в ділянку голови, двох ударів в ділянку лівої руки та одного в ділянку правої руки. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_21 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дистальної фаланги першого пальця лівої кисті, тріщини зовнішньої пластинки правої тім`яної кістки (синця та забійної рани даної ділянки), які згідно з висновком експерта №105 від 08.02.2023, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, трьох забійних ран та синця правої тімяно-потиличної ділянки, садна правої та лівої лобної ділянок, лівої скроневої, лівої виличної ділянок, синців по зовнішній поверхні правого та лівого плеча, синця на верхній повіці лівого ока, рваної рани та синця верхньої губи, які згідно з висновком експерта №105 від 08.02.2023, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також закритої травми грудної клітки зліва, яка супроводжувалась, переломами ребер, в тому числі з розривом плеври та розривом легені, наявністю рідкої крові в грудній порожнині, ускладнена плевро-пульмональним шоком, яка згідно з висновком експерта №105 від 08.02.2023, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та безпосередньо знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_21 .

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_10 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 121 КК України судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК України наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_10 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченого ОСОБА_10 , який свою вину не визнав та пояснив, що 18 грудня 2022 року ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 ночували у нього. Близько часу ночі до них приїхав ОСОБА_20 та привіз могорич. Після вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 стали грати в карти в ході чого, у них виник конфлікт і потерпілого ОСОБА_20 почав бити ногами. Намагаючись їх розборонити, він отримав удар, від якого впав. Потім ОСОБА_20 забрав старший брат, і вони поїхали. В цей час вийшов ОСОБА_17 і бачив, що він та ОСОБА_21 лежали на підлозі, останній скаржився на біль у грудях. 19 грудня 2022 року потерпілий продовжував скаржитися на біль, але на пропозицію викликати швидку, відмовився. Після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_17 пішов із будинку, а він залишився із ОСОБА_21 . Згодом прийшов ОСОБА_16 , а потім ОСОБА_22 , котрі випили і пішли. О 15 годині до хати зайшов ОСОБА_12 , під час випивки останній проявляв агресію відносно ОСОБА_21 . Коли прийшов ОСОБА_22 , а потім ОСОБА_16 , то між останнім та ОСОБА_23 виник конфлікт, він їх розборонив, і ОСОБА_16 пішов додому. Близько часу ночі сиділи у трьох - ОСОБА_12 , ОСОБА_21 і він, а в подальшому відбувся невеликий конфлікт між ними. Потім він пішов у туалет, а щоб припинити скандал ОСОБА_21 забрав із кімнати та залишив на порозі. Коли повернувся, то побачив, що стоїть ОСОБА_12 , а ОСОБА_21 сидить з розбитою бровою, після чого він зателефонував на швидку;

- потерпілого ОСОБА_11 , згідно показань якого, 20 грудня 2022 року працівники поліції повідомили, що його син, ОСОБА_21 знаходиться у морзі. Останній раз він бачив його за 2-3 дні до смерті, тілесних пошкоджень на ньому не було;

- свідка ОСОБА_17 який пояснив, що до даного конфлікта він проживав у ОСОБА_10 18 грудня 2022 року, близько години ночі, коли приїхав ОСОБА_20 , він лежав у спальні, але все бачив. Останній привіз алкогольні напої та разом із ОСОБА_21 , ОСОБА_24 та ОСОБА_10 почали їх вживати. ОСОБА_20 та ОСОБА_21 стали грати в карти, в ході чого у них виник конфлікт і потерпілого ОСОБА_20 почав бити ногами, а ОСОБА_10 , намагаючись їх розборонити, також отримав удар в пах. Після чого ОСОБА_20 поїхав. Ранком ОСОБА_21 жалівся на біль, а випивши з останнім, пішов до знайомого. Як ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_21 , він не бачив;

- свідка ОСОБА_25 , старшого слідчого ВП №1 Корюківського РВП, яка пояснила, що при розслідуванні кримінального провадження відносно ОСОБА_10 особисто проводила слідчий експеримент та додатковий допит свідка ОСОБА_17 . До початку слідчого експерименту ніяких розмов зі свідком вона не проводила, лише спитала чи підтримує він свої показання та згоду на слідчий експеримент. ОСОБА_17 розповідав, що 19 грудня 2022 року ранком він ходив за горілкою, а коли повернувся, то між ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_21 відбувався конфлікт, сварилися за судимість, яку раніше отримав ОСОБА_26 , і бачив, як останній наніс три удари потерпілому дерев`яною битою. Він випив три чарки горіли та пішов. Також говорив, що там був ОСОБА_27 . На додатковому допиті 06 квітня 2023 року ОСОБА_17 свої показання не змінив. Свідок ОСОБА_17 свідчення надавав добровільно, ніякого впливу на нього чи погроз не було;

- свідка ОСОБА_28 , старшого слідчого ВП №1 Корюківського РВП, згідно пояснень якого, він особисто проводив допит свідка ОСОБА_17 , був присутній експерт-криміналіст, який проводив відеофіксацію слідчої дії. Під час допиту ОСОБА_17 добровільно, без стороннього впливу, повідомив про нанесення тілесних пошкоджень потерпілому ОСОБА_21 безпосередньо ОСОБА_10 . Сумнівів у показаннях свідка у нього не виникало;

- свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що 19 грудня 2022 року, близько дев`ятої години ранку, він прийшов до ОСОБА_10 і з останнім та ОСОБА_21 стали святкувати свято Миколая. Додому він пішов близько 11:00 години. Вечором, близько 19:00 години, він повернувся, там були ОСОБА_10 , ОСОБА_21 та ОСОБА_12 . В ході вживання алкогольних напоїв ОСОБА_12 став висловлювати зауваження щодо поведінки ОСОБА_21 . Він зробив ОСОБА_12 зауваження, а той ударив його у груди. Після цього він пішов додому. Вечором тілесних пошкоджень на ОСОБА_21 не було;

- свідка ОСОБА_29 , експерта-криміналіста, який пояснив, що брав участь у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні за участі свідка ОСОБА_17 . Слідча дія проводилися в присутності двох понятих та статиста, ОСОБА_17 розповів, хто був присутній, як розпивали спиртні напої, а через деякий час почалась сутичка між потерпілим і господарем будинку. Факти впливу працівників поліції на свідка йому невідомі. Під час слідчого експерименту ОСОБА_17 був спокійним, показання давав добровільно, на його думку, вони є правдивими і переконливими;

- свідка ОСОБА_30 , згідно пояснень якого, він приймав участь у проведенні слідчих дій, які проводила слідча ОСОБА_25 за участі свідка ОСОБА_17 та двох понятих, він був статистом. Спочатку свідок розповів, що перебував на місці скоєння злочину, випивали, потім показав, що події відбувалися у кімнаті, де стоїть стіл, також показав, як наносились удари по спині та плечу. Свідок розповідав та показував все добровільно, ніхто на нього не впливав;

- свідка ОСОБА_31 , який пояснив, що приймав участь у відтворенні подій за участі свідка ОСОБА_17 як понятий. Спочатку свідок про все розповів у кабінеті, а потім поїхали на місце, де він показав, що і де відбувалося, зокрема, що спиртні напої розпивали у великій кімнаті, ОСОБА_10 наносив удари потерпілому, коли той розпалював грубку, потім в іншій кімнаті, але він не бачив, а лише чув удари. При проведенні експерименту вів себе спокійно, показував впевнено. Ніякого примусу зі сторони працівників поліції він не бачив;

- свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 18 грудня 2022 року, близько вісімнадцятої години, зайшовши ОСОБА_10 , на подвір`ї побачив чоловіка по імені ОСОБА_32 ( ОСОБА_21 ), який був без шапки, на лобі права сторона була розсічена, права рука висіла. Зайшли до будинку разом, там були ОСОБА_22 , ОСОБА_33 і ОСОБА_10 . Разом випили і обвинувачений пішов спати, а він пішов додому. Коли перебував у будинку, ОСОБА_10 вдарив битою його і ОСОБА_13 , а потерпілого бив постійно, бо він був винен ОСОБА_10 грошові кошти. 19 грудня 2022 року, він зайшовши до будинку ОСОБА_10 , побачив, як останній бив ОСОБА_15 дерев`яною битою, коричневого кольору, довжиною до метра. Хвилин через сорок прийшов ОСОБА_33 , всі разом випили. Потім ОСОБА_10 послав його за добавкою, а повернувшись, він побачив, що ОСОБА_10 бігає по хаті і кричить, що він ( ОСОБА_32 ) помирає. Викликали швидку, просили допомогти перенести потерпілого, але він відмовився. Биту, якою ОСОБА_10 постійно бив потерпілого та інших знайомих, той помив і заховав;

- свідка ОСОБА_20 , згідно пояснень якого, у грудні місяці 2023 року, до обіду, коли він перебував біля стадіону в смт. Сосниця по вул. Чернігівська, до нього підійшов ОСОБА_10 , якого він знає з дитинства, із незнайомим чоловіком та запропонували придбати у них биту. Він відмовився. 18 грудня 2022 року у господарстві ОСОБА_10 він не перебував. ОСОБА_21 він не знає, ударів йому не наносив, хто наносив удари, він не знає.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі огляду місця події з додатками від 20 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору та речі;

- протоколі огляду трупа із додатками від 20 грудня 2022 року, згідно з яким на трупі ОСОБА_21 виявлені тілесні пошкодження та виконані змиви на марлеві тампони;

- протоколі обшуку від 20 грудня 2022 року, проведеного за місцем проживання ОСОБА_10 , під час якого він добровільно видав дерев`яну биту, яку було вилучено;

- висновку судово-медичної експертизи №105 від 08 лютого 2023 року, згідно з яким смерть ОСОБА_21 настала від плевро-пульмонального шоку, який став наслідком закритої травми грудної зліва із множинними переломами ребер, розривами плеври та легені, лівостороннім, гемораксом. На трупі ОСОБА_21 виявлені тілесні ушкодження, як такі, що знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, тілесних ушкоджень середнього та легкого ступеня тяжкості. Закрита травма грудної клітини зліва з множинними переломами ребер, розривом плеври та легені, гематораксом, ускладнених плевро-пульмональним шоком є безпосередньою причиною смерті потерпілого. Тілесні ушкодження, що стали в подальшому причиною смерті, могли утворитись 19 грудня 2022 року. Для утворення тілесних ушкоджень, що в подальшому стали безпосередньою причиною смерті, необхідно не менше п`яти травматичних впливів тупих предметів в ліву бокову поверхню грудної клітини;

- протоколі освідування особи від 22 грудня 2022 року, згідно з яким у свідка ОСОБА_12 наявні тілесні ушкодження в середній третині лівої гомілки, які він пов`язує з ударом дерев`яною битою ОСОБА_10 ;

- висновку експерта №83 від 22 грудня 2022 року, згідно з яким у ОСОБА_12 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця по верхній поверхні лівої гомілки в середній третині, що міг утворитись від дії тупих предметів (предмету), в тому числі, 19 грудня 2022 року, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я;

- протоколі слідчого експерименту, згідно з якими свідок ОСОБА_12 добровільно розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 відносно потерпілого ОСОБА_21 , а потім показав, як саме ОСОБА_10 наносив удари битою;

- висновку експерта №3 від 02 лютого 2023 року, згідно з яким кров трупа ОСОБА_21 , відноситься до групи AB(IV) за ізосерологічною системою АВО. У слідах на куртці (об.№1,2,3,4,5,6), на правому берці (об.№7,8) та на лівому берці (об.№9,10), вилучених у ході огляду місця події, знайдено кров людини, яка могла походити від особи (осіб) з групою крові АВ(ІV), в тому числі і від трупа ОСОБА_21 ;

- висновку експерта №5 від 30 січня 2023 року, згідно з яким у змивах з правої (об.№1) та з лівої (об.№2) рук трупа ОСОБА_21 знайдено кров людини яка могла походити від особи (осіб) з групою крові AB(IV) і походження її від трупа ОСОБА_21 не виключається;

- висновку експерта №7 від 02 лютого 2023 року, згідно з яким у слідах на фрагменті туалетного паперу (об.№1) та фрагменті тканини (об.№2), вилучених у ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; знайдено кров людини, яка могла походити від особи (осіб) з групою крові АВ(ІУ), в тому числі і від трупа ОСОБА_21 ;

- висновку експерта №6 від 30 січня 2023 року, згідно з яким у змиві з лівого берця (об.№1) та у змиві з кімнати будинку (об.№2), вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; знайдено кров людини і походження її від трупа ОСОБА_34 не виключається;

- висновку експерта №4 від 30 січня 2023 року, згідно з яким у змиві з лівого берця (об.№1) та у змиві з кімнати будинку (об.№2), вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у слідах на тільнику (об.№1,2,3,4), на штанах (об.№5,6) трупа ОСОБА_21 знайдено кров людини і походження її від трупа ОСОБА_34 не виключається;

- висновку експерта №КСЕ-19-23/2129-Д від 18 січня 2023 року, згідно з яким на поверхні наданого на дослідження предмету, схожого на дерев`яну биту, слідів папілярних ліній не виявлено;

- висновку судово-психіатричного експерта №43 від 24 січня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_10 , за своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час, здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення;

- висновку судово-психіатричного експерта №44 від 24 січня 2023 року, згідно з яким у ОСОБА_10 на теперішній час не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показане;

- висновку експерта №КСЕ-19-23/2129-БД від 13 березня 2023 року, згідно з яким у змивах з поверхні бити (об`єкти № 2.1, 2.2) крові людини не виявлено;

- висновку експерта №СЕ-19-24/30275-ПС від 31 жовтня 2024 року, згідно з яким у поведінці ОСОБА_17 при наданні ним показань під час допиту його як свідка 27 грудня 2023 року наявні психологічно значимі ознаки, властиві для самостійності його комунікативної поведінки в ситуації дослідженої слідчої дії. У поведінці ОСОБА_17 при відтворенні ним певних подій під час проведення за його участю слідчого експерименту від 06 січня 2023 року наявні психологічно значимі ознаки, властиві для самостійності його комунікативної поведінки в ситуації дослідженої слідчої дії. У відеозаписі слідчої дії від 27 грудня 2022 допиту у якості свідка ОСОБА_17 відсутні ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні вищезазначеної слідчої дії. У відеозаписі слідчої дії від 06 січня 2023 року слідчого експерименту за участю ОСОБА_17 відсутні ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні вищезазначеної слідчої дії.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені стороною захисту в апеляційних скаргах, були предметом детального дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_10 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Доводи сторони захисту щодо не доведення винуватості ОСОБА_10 , колегія суддів не може визнати обґрунтованими враховуючи наступне.

Зокрема, твердження про нанесення потерпілому тілесних ушкоджень спочатку ОСОБА_20 під час гри в карти, а потім 19 грудня 2022 року ОСОБА_12 , коли обвинувачений виходив з будинку, спростовується сукупністю досліджених в ході судового провадження доказами та показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_12 вказував, що прийшовши 18 грудня 2022 року до ОСОБА_10 , побачив ОСОБА_21 , який мав тілесні ушкодження і під час перебування у будинку, обвинувачений вдарив його битою та бив потерпілого. 19 грудня 2022 року коли він зайшов до будинку ОСОБА_10 побачив, що останній знову бив ОСОБА_15 дерев`яною битою. Коли він виходив, то після повергнення ОСОБА_10 бігав по хаті і кричав, що ОСОБА_15 помирає.

Такі показання свідка узгоджуються з інформацією, повідомленою ним при проведенні слідчого експерименту за його участі, в ході якого він також продемонстрував, як саме ОСОБА_10 наносив удари битою.

При цьому, показання свідка ОСОБА_12 повністю узгоджуються з даними, повідомленими свідком ОСОБА_17 в ході проведення слідчого експерименту за його участі, та слід відзначити, що вказана слідча дія проведена з дотриманням норм КПК України і від її учасників не надходило жодних зауважень.

Крім того, допитані в ході судового розгляду в суді першої інстанції її учасники, а саме, слідчий, поняті, експерт та статист, підтвердили дотримання вимог законодавства, що регламентують проведення відповідної слідчої дії та повідомили інформацію, отриману за результатами проведеного слідчого експерименту та добровільність її надання свідком. Також, слід відзначити, що за висновком експерта, у слідчих діях за участі ОСОБА_17 відсутні ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні вищезазначеної слідчої дії, при цьому наявні ознаки, властиві для самостійності його комунікативної поведінки.

Наведене свідчить про достовірність пояснень свідка ОСОБА_17 , наданих саме в ході проведення слідчих дій за його участі, та які враховані судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного вироку. І з врахуванням викладеного, показання вказаного свідка, надані в судовому засіданні, вірно підлягають критичній оцінці, враховуючи при цьому позиції Верховного Суду, що зміна в судовому засіданні свої показання не є підставою для визнання протоколів слідчих експериментів недопустимими доказами, оскільки слідчий експеримент та показання є окремими процесуальними джерелами доказів (справа № 200/9992/16-к).

Крім того, беручи до уваги показання свідка ОСОБА_12 , колегія суддів зауважує, що останній вказував, що після виклику швидкої, ОСОБА_10 помив биту, якою наносив удари, а згідно висновку експертизи, на останній в подальшому не було виявлено жодних слідів, хоча при її видачі правоохоронним органам повідомляв, що користувався нею близько трьох років, що обґрунтовано свідчить на підтвердження правдивості показань свідка ОСОБА_12 .

Враховуючи вищенаведене, судова колегія не може визнати доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 щодо недостовірності показань вказаного свідка. При цьому, також слід враховувати, що ОСОБА_12 не заперечував, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності і заперечення останнім вчинення ним раніше насильницьких злочинів, як стверджує сторона захисту, не може свідчити про недостовірність його показань.

Посилання в апеляційній скарзі, що свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в судовому засіданні надали показання, які різняться з їх показаннями, зафіксованими в протоколах допиту під час досудового розслідування, не можуть бути визнані такими, що заслуговують на увагу, з огляду на положення принципу безпосередності дослідження судом доказів.

При цьому, слід враховувати положення ч. 4 ст. 95 КПК України, відповідно до яких, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Також, посилання апелянта на показання свідка ОСОБА_16 , що обвинувачений не вживав 19 грудня 2022 року алкоголь та саме ОСОБА_12 проявляв агресію, не можуть бути визнані такими, що свідчать про невинуватість ОСОБА_10 з огляду на те, що вказаний свідок перебував у домоволодінні обвинуваченого не тривалий час та був відсутній саме під час подій, які є предметом з`ясування в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам, що є в кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно норм ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_10 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, те, що він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання та за час перебування з 22 грудня 2022 року в державній установі "Чернігівський слідчий ізолятор", на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Прийняв до уваги відсутність обставини, що пом`якшують покарання і обставини, які обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_10 покарання в межах встановлених санкцією інкримінованої статті.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку відносно ОСОБА_10 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а визначений обвинуваченому розмір покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального закону, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 07 січня 2025 року щодо ОСОБА_10 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4