Єдиний унікальний номер справи 185/4377/25
Провадження № 1-кп/185/1021/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000685 від 14 квітня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алушти АРК, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, останній раз: 13.12.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, 15.04.2021 року звільнений по відбуттю строку покарання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

09.04.2025 року близько 15.40 год. обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи по АДРЕСА_2 , звернув увагу на будинок АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить потерпілому ОСОБА_5 та, постоявши декілька хвилин біля вказаного будинку, зрозумів, що в будинку ніхто не знаходиться, і в цей час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до будинку.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що майно, яке знаходиться всередині будинку, являється чужим майном, та ніяким правом відносно нього він не наділений, з корисливих мотивів, з метою наживи, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і він залишається ніким не поміченим, обвинувачений ОСОБА_3 відкрив хвіртку паркану, тим самим потрапив на територію вказаного домоволодіння, де знайшов цеглину, підійшовши до вікон будинку, розбив скло вікна, яке розташоване в спальній кімнаті будинку, через яке проник усередину будинку, де побачив у куті кімнати електрокосу «Кентавр СК-1242Е» вартістю 2438.19 грн. та електрокосу «Vitals ezt 144vs» вартістю 3136.76 грн., що належать потерпілому ОСОБА_5 , таємно викрав вищевказані електрокоси, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 5574.95 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України визнав, суду пояснив, що 09 квітня 2025 року, проходячи по вул.Шевченко, він звернув увагу на домоволодіння АДРЕСА_4 , частина паркана якого була відсутня. На цей час в нього було скрутне матеріальне становище, тому він вирішив проникнути на подвір`я та вчинити крадіжку. Зрозумівши, що в будинку нікого немає, він на подвір`ї знайшов каміння, яким розбив скло у вікні, через яке проник до будинку. В одній з кімнат він знайшов дві електрокоси, які викрав. В подальшому в цей же день він здав викрадені електрокоси до ломбарду, отримавши за це гроші. В скоєному щиро кається, дуже жалкує про вчинене. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Він разом зі своїм роботодавцем викупив викрадені електрокоси в ломбарді та повернув потерпілому, вартість розбитого вікна відшкодував, потерпілий до нього немає ніяких претензій.

Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, завдана шкода кримінальним правопорушенням йому відшкодована в повному обсязі.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого ним злочину підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілого, вкладеної в письмовій заяві, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, свою вину визнав, наявності пом`якшуючих його покарання обставини, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза на проведення якої, згідно довідки було витрачено 1782.80 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1782.80 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відраховувати з моменту проголошення вироку, тобто з 22.05.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1782.80 гривень.

Речові докази:

- диск із записами з камер відеоспостереження на перехресті вул. Шевченко та вул.Повстання, диск із записами з камер відеоспостереження з ломбарду «Імперіал» від 09.04.2025 року, диск із записами з камер відеоспостереження з ломбарду «Роял Кредит» від 09.04.2025 року товарні чеки на придбання електрокоси марки «Кентавр СК-1242Е» та електрокоси марки «Vitals ezt 144vs», договір застави №2 від 09.04.2025 між ломбардом «Роял Кредит» та ОСОБА_3 , договір застави DP-11/94824/0/36967 від 09.04.2025 між ломбардом «Роял Кредит» та ОСОБА_3 , які долучені до кримінального провадження - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- електрокоси марки «Кентавр СК-1242Е» та «Vitals ezt 144vs», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1