Справа № 569/7569/25
УХВАЛА

05 травня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 .

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що слідчим у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майором поліції ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000006 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 17 квітня 2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти в загальній сумі 300000 гривень, 200 доларів США, мобільний телефон марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , дві банківські картки банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , автомобіль марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 та ключ до неї, що вилучене 15.04.2025 в ході проведення огляду місця події неподалік с. Озерськ, Сарненського району, Рівненської області, та позбавити ОСОБА_6 , та всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Як вбачається з вказаної вище ухвали майно вилучено у ОСОБА_7 , який не є власником транспортного засобу автомобіля марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 .

У відповідності до свідоцтва серії НОМЕР_6 про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , що вилучене у ОСОБА_6 в ході огляду місця події 15.04.2025 та знаходиться у матеріалах кримінального провадження, вказаний автомобіль належить на праві власності гр. ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_6 .

Як свідчать матеріали кримінальної справи, відносно ОСОБА_8 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та їй не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_4 також не є обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Враховуючи те, що всі необхідні слідчі (розшукові) дії з автомобілем «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 проведені, заявник вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні автомобіля марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 та ключів до неї, під арештом, у зв`язку із тим, що вказане майно належить ОСОБА_4 , яка не є учасником кримінального провадження і тому арешт вказаного автомобіля та ключів до нього підлягає скасуванню.

Крім того, арештований автомобіль систематично використовується сім`єю ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_9 для власних потреб, зокрема для пересування до лікувальних закладів з метою проведення реабілітаційно- відновлювального лікування свого чоловіка, інваліда армії - ОСОБА_9 , інваліда 3-ї групи. Знаходження транспортного засобу без належних умов зберігання призводить до його пошкодження та втрати його цінності.

Просить суд скасувати арешт на майно, а саме: автомобіль марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 та ключ до неї накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 17 квітня 2025.

Зобов`язати слідчого - заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 повернути ОСОБА_10 арештоване майно.

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що слідчим у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майором поліції ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000006 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 17 квітня 2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме грошові кошти в загальній сумі 300000 гривень, 200 доларів США, мобільний телефон марки «ІРhone 13 Рrо» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , дві банківські картки банку «Приватбанк» за № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , автомобіль марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 та ключ до неї, що вилучене 15.04.2025 в ході проведення огляду місця події неподалік с. Озерськ, Сарненського району, Рівненської області, та позбавити ОСОБА_6 , та всіх осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що у відповідності до свідоцтва серії НОМЕР_6 про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , що вилучене у ОСОБА_6 в ході огляду місця події 15.04.2025 та знаходиться у матеріалах кримінального провадження, вказаний автомобіль належить на праві власності гр. ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_6 .

Як свідчать матеріали кримінальної справи, відносно ОСОБА_8 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та їй не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_4 також не є обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Враховуючи те, що всі необхідні слідчі (розшукові) дії з автомобілем «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 проведені, заявник вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні автомобіля марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 та ключів до неї, під арештом, у зв`язку із тим, що вказане майно належить ОСОБА_4 , яка не є учасником кримінального провадження і тому арешт вказаного автомобіля та ключів до нього підлягає скасуванню частково.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (ВгопіолУБкі) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідності в повернення автомобіля на відповідальне зберігання без зняття арешту, а тому клопотання підлягає до задоволення частково.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задоволити частково.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України повернути безоплатно на відповідальне зберігання, із правом користування, без права відчуження, автомобіль марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 та ключ до неї - ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , на першу вимогу слідчого, в якого знаходиться кримінальне провадження надавати автомобіль марки «AUDI Q7» д.н.з НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 та ключ до неї для проведення слідчих дій та призначених експертиз.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_11