УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року

м. Київ

справа № 471/845/17-к

провадження № 51-3589ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 вересня 2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року щодо нього,

встановив:

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з судовоми рішення та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку. У клопотанні, доданому до касаційної скарги, засуджений просить поновити йому строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому

у зв`язку з таким.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження -

у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується

у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

При цьому правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, ухвалою суду касаційної інстанції від 18 липня 2024 року касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 було залишено без руху і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали. Разом із тим, після отримання ОСОБА_4 копії зазначеної ухвали нову касаційну скаргу на адресу Верховного Суду він не надіслав, недоліки залишеної скарги без руху не усунув, а тому відповідно

до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК ухвалою суду від 10 вересня 2024 року йому було повернуто його касаційну скаргу.

Крім того, ухвалою касаційного суду від 20 січня 2025 року засудженому

ОСОБА_4 було повернуто його касаційну скаргу, оскільки він звернувся до суду касаційної інстанції після закінчення трьохмісячного строку на касаційне оскарження судового рішення без порушення питання про поновлення вказаного строку

із зазначенням поважності його пропуску.

На адресу Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 14 липня 2025 року надійшла нова касаційна скарга із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого щодо нього вироку від 26 вересня 2023 року, який рішенням суду апеляційної інстанції від 11 квітня 2024 року залишено без змін.

В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений вказує на те, що копії вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду

він не отримував, а тому не міг подати касаційну скаргу у встановлений законом строк.

Однак зазначене не може бути визнано судом касаційної інстанції поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки для особи, яка під вартою

не перебуває, зазначений строк рахується з моменту проголошення оскарженого судового рішення, а не з моменту отримання його копії. Більш того, засуджений

в установлений законом строк звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, яка була залишена без руху, однак недоліки касаційної скарги, на які йому вказувались в ухвалі не усунув, зокрема не надіслав нову касаційну скаргу у наданий п`ятнадцятиденний строк, тобто проігнорував можливість прийняття касаційним судом його скарги до розгляду.

Крім того, у випадку необхідності для отримання копій судових рішень засуджений міг звернутись до суду першої інстанції із відповідною заявою. Також засуджений

для складання касаційної скарги міг скористатися допомогою захисника, чого

не зробив.

Зважаючи на викладене, підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.

У зв`язку з вищенаведеним, касаційну скаргу слід повернути засудженому з усіма доданими до них матеріалами.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 вересня 2023 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року щодо нього.

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 вересня 2023 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року щодо нього з усіма доданими до них матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3