Справа № 369/7831/25
Провадження № 1-кп/369/1779/25
В И Р О К

іменем України

16.07.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000132 від 09.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Так, 03.04.2025, близько 16 год. 30 хв, тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі багатоповерхового багатоквартирного житлового будинку, поруч з дитячим майданчиком, який розташований за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, 1-Г, де на дерев`яній лавці помітив дитячу сумку. Після чого в ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення вказаної сумки з її вмістом, корисливий мотив та мета незаконного збагачення.

У подальшому, 03.04.2025, близько 16 год. 35 хв, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав зазначену вище дитячу сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки «Moto g84 5G 256 Gb», належний ОСОБА_5 , та мобільний телефон марки «iPhone 11 128 Gb», належний ОСОБА_6 .

Після чого, завершуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , утримуючи про собі викрадені вищевказані речі, з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди, згідно з висновком експерта від 16.04.2025, на суму 5 586 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн 10 (десять) коп. та ОСОБА_6 матеріальної шкоди, згідно з висновком експерта від 16.04.2025, на суму 11 709 (одинадцять тисяч сімсот дев`ять) грн 10 (десять) коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 03 квітня 2025 року, перебуваючи поблизу дитячого майданчику в с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів,

1-Г, Фастівського району, Київської області, на лавці помітив дитячу сумку, де лежали два мобільні телефони та побачивши, що поруч нікого немає, викрав її та пішов додому. У подальшому був затриманий працівниками поліції та мобільні телефони повернув потерпілим. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; ОСОБА_4 раніше не судимий; за місцем проживання негативних характеристик немає; на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, що полягає у критичній оцінці обвинуваченого своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинений злочин. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_4 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Moto g84 5G 256 Gb», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у її користуванні;

- мобільний телефон марки «iPhone 11 128 Gb», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений прокурором, потерпілими та обвинуваченим до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_7