Справа №290/1717/24
УХВАЛА

25.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника малолітнього

потерпілого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду міста Житомира перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000000530 від 19.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч. 2 ст.115 КК України.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 04.03.2025 р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 02.05.2025 р. включно.

Прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, яке мотивовано тим, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч. 2 ст. 177 КПК існують, триває судовий розгляд, всі свідки не допитані.

Обвинувачений та його захисник, представник малолітнього потерпілого не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до ст. 331 УКПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або сторони захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вчиненню дій, передбачених п.п. 1-5 частини 1 статті 177 КПК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені п.п. 1-12 статті 178 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризиків переховування від суду; незаконного впливу на свідків; вчинення нового кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховуватися від суду, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до особливо тяжких злочинів, є злочином проти життя і здоров`я особи з кваліфікованим складом, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, у тому числі і довічне позбавлення волі.

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків, колегія суддів враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто, ризик впливу на свідків існує, оскільки судом не всі свідки допитані, а тому, на переконання колегії суддів, існує реальна можливість безпосереднього впливу ОСОБА_6 на них.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то колегія вважає, що цей ризик є наявним, оскільки раніше ОСОБА_6 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення і звільнено від відбування покарання з випробуванням, і новий злочин він вчинив під час звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

З встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження строку застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких не може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_6 не належить до цього переліку осіб.

На переконання колегії суддів, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам. Про це свідчать обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , зокрема, спосіб вчинення злочину та його особливо тяжкі наслідки.

Окрім встановлених ризиків, колегія суддів враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні прокурора, а застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає ОСОБА_6 розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184,ст. 331, ст.ст. 369-372 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 червня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3