Справа № 466/6065/24
Провадження № 1-кп/466/337/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0000962 від 21.07.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з повної середньою освітою, студента 3 курсу Львівської філії Європейського університету за спеціальністю «Екологія», неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч. 5 ст. 361, ч. 1 ст. 361-1,ч. 1 ст. 361-2 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_5 18.07.2023 о 14:24 год, перебуваючи біля терміналу самообслуговування «Приват Банк» №ts213532, в приміщенні маркету 7/23 «ТЗОВ ТІЕС ВОЛЕКС», що за адресою: м. Львів, Любінська, 89, з метою заволодіння грошовими коштами, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, порушив процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу (авторизації) ОСОБА_6 , який 18.07.2023 року в обідній час знаходився на роботі та за допомогою свого мобільного телефону марки Samsung Galaxy A525F із сім-карткою оператора «Водафон», з абонентським номером НОМЕР_1 , перейшов за посиланням сайту «Допомога ООН», де на веб-ресурсі розміщені відповідні поля (графи) для проходження процедури авторизації користувачів, необхідної для отримання виплат, під час якої користувачам пропонується ввести особисті дані, а саме: номера банківських карток, CVV-коди та коди захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу користувача послуг.

В подальшому, з?явилося посилання додатку «Дія», де ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, не ставлячи під сумнів зміст побаченого оголошення, ввів особисті дані у вигляді номера банківських карток, CVV-коди та коди захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу користувача послуг, після чого платформа зависла.

В той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи біля терміналу самообслуговування «Приват Банк» №ts213532, в приміщенні маркету 7/23 «ТЗОВ ТІЕС ВОЛЕКС», що за адресою: м. Львів, Любінська, 89, без згоди та відома потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи всесвітню мережу «Інтернет» та заздалегідь створений фішинговий сайт, який імітував офіційні урядові та банківські веб сайти України, які пропонують громадянам України допомогу ООН, отримав логін та пароль до веб-банкінгу користувача послуг «Приват24», та використовуючи мобільний телефон Redmi Note 9 Pro $Samsung, з можливістю доступу до мережі «інтернет» з Ip - адреси 31.144. 101. 97, здійснив доступ до «Приват24» потерпілого, отримавши можливість розпоряджатися коштами останнього, провів фінансову операцію переказу грошових коштів з рахунку потерпілого в сумі 88 425 грн. 50 коп., на рахунок НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_7 , однак, такі кошти на вказаному рахунку були заблоковані внутрішньою системою безпеки «Приват банку», що не дало можливості останньому розпорядитись ними.

Крім цього, ОСОБА_5 12.09.2023 о 16:00 год., перебуваючи поблизу терміналу самообслуговування «Приват Банк» №ts800222, що за адресою: м. Львів, вул. Петлюри, 2а, з метою заволодіння грошовими коштами, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, порушив процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу (авторизації) ОСОБА_8 , яка 12.09.2023 перебувала вдома та за допомогою свого мобільного телефону марки Xiaomi Mi А2 із сім-карткою оператора «Водафон», з абонентським номером НОМЕР_3 , перейшла за посиланням сайту «Допомога одиноким матерям», де на веб-ресурсі розміщені відповідні поля (графи) для проходження процедури авторизації користувачів, необхідної для отримання виплат, під час якої користувачам пропонується ввести особисті дані, а саме: номера банківських карток, CVV-коди та коди захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу користувача послуг.

В подальшому, ОСОБА_8 перейшла на сторінку сайту «www.edo-gets.com», де будучи введеною в оману, не ставлячи під сумнів зміст побаченого оголошення, ввела особисті дані у вигляді номера банківських карток, CVV-коди та коди захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу користувача послуг, після чого платформа зависла.

В той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи біля терміналу самообслуговування «Приват Банк» № ts 800222, що за адресою: м. Львів, вул. Петлюри, 2а, без згоди та відома потерпілої, використовуючи всесвітню мережу «Інтернет» та заздалегідь створений фішинговий сайт, який імітував офіційні урядові та банківські веб-сайти України, які пропонують громадянам України допомогу, отримав логін та пароль до веб-банкінгу користувача послуг «Приват24», та використовуючи мобільний телефон Redmi Note 9 Pro Samsung, з можливістю доступу до мережі «інтернет» з Ip - адреси НОМЕР_4 , здійснив доступ до «Приват24» потерпілої, отримавши можливість розпоряджатися коштами останньої, провів фінансову операцію переказу грошових коштів з рахунку потерпілої в сумі 17 194 грн. 31 коп., на рахунок банківської карти № НОМЕР_5 який відкритий в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_9 , однак, такі кошти на банківській карті отримувача були заблоковані внутрішньою системою безпеки «Приватбанку», що не дало можливість останньому розпорядитись ними.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 18.09.2023 о 21:22 год, перебуваючи в приміщенні ТЦ «Арсен», біля терміналу самообслуговування «ПриватБанк» № ATM СALV 9512, що за адресою: м. Львів, площа А. Міцкевича, 5, з метою заволодіння грошовими коштами, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, порушив процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу (авторизації) ОСОБА_10 , яка 18.09.2023 перебувала за місцем свого проживання, що за адресою : АДРЕСА_3 , та за допомогою свого мобільного телефону марки Xiaomi 2201116PG із сім-карткою оператора «Водафон», номером НОМЕР_6 , перейшла за посиланням сайту «Допомога внутрішньо переміщеним особам», де на веб-ресурсі розміщені відповідні поля (графи) для проходження процедури авторизації користувачів, необхідної для отримання виплат, під час якої користувачам пропонується ввести особисті дані, а саме: номера банківських карток, CVV-коди та коди захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу користувача послуг.

В подальшому, ОСОБА_10 , перейшла на веб-сторінку, де будучи введеною в оману, не ставлячи під сумнів зміст побаченого оголошення, ввела особисті дані у вигляді номера банківських карток, CVV-коди та коди захисту у вигляді логіна та пароля до веб-банкінгу користувача послуг.

В той же час, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ТЦ «Арсен», біля терміналу самообслуговування «Приват Банк» № ATM СALV 9512, що за адресою: м. Львів, площа А. Міцкевича, 5, без згоди та відома потерпілої, використовуючи всесвітню мережу «Інтернет» та заздалегідь створений фішинговий сайт, який імітував офіційні урядові та банківські веб сайти України, які пропонують громадянам України допомогу, отримав логін та пароль до веб-банкінгу користувача послуг «Приват24», здійснив доступ до «Приват24» потерпілої, отримавши можливість розпоряджатися коштами останньої, провів фінансову операцію переказу грошових коштів з рахунку потерпілої НОМЕР_7 в сумі 7000 грн., які були обготівковані з банкомату «Приват Банк» № ATM СALV 9512, що за адресою: м. Львів, площа А. Міцкевича, 5, чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 маючи навики процесів кіберпростору та маркетингу, включаючи цифровий маркетинг, контент-стратегії, соціальні медіа, а також маючи навики у верстанні веб-сторінкок (процесі створення веб-сторінки із попередньо створеного макету дизайну сайту) та базових навичок у написанні логіки, так званого бекенду (створенні внутрішнього механізму веб-застосунків, який обробляє дані, керує базами даних і забезпечує їхню працездатність), у невстановлені дату та час, за допомогою електро-обчислювальних машин та всесвітньої мережі Internet, створив домені імена (імена веб сайтів, індивідуальна адреса веб сайту) із шкідливим вмістом, що копіювали зовнішній вигляд справжніх сайтів банківських установ та урядового інтернет-порталу «єДопомога».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 8 березня 2024 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на території м.Львова, використовуючи заздалегідь створені фішингові сайти, аккаунт із нік-неймом « ОСОБА_11 » (закріплений за абонентським номером мобільного телефону: НОМЕР_8 ) та чат-бот (окремий обліковий запис, який автоматично обробляє та надсилає повідомлення) із назвою « ОСОБА_12 » (id: НОМЕР_9 -ідентифікатор бота) у месенджері «Telegram», будучи адміністатором вказаного чат-боту, з корисливих мотивів, маючи умисел на несанкціоноване втручання до інформаційних (автоматизованих) систем, отримав авторизаційні дані персональних кабінетів інтернет-банкінгу клієнтів банківських установ, таких як АТ «Ощадбанк», АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Райффайзен Банк», а саме паролі до інтернет банкінгу аккаунтів з логінами «633829260» та « НОМЕР_10 », та CVV кодами та термінами дії банківських платіжних карток по карткових рахунках « НОМЕР_11 », « НОМЕР_12 », « НОМЕР_13 », « НОМЕР_14 », « НОМЕР_15 », « НОМЕР_16 », « НОМЕР_17 », « НОМЕР_18 », « НОМЕР_19 », « НОМЕР_20 », відомості про які надійшли до чат-боту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram».

В подальшому ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, отримавши авторизаційні дані до вищезазначених персональних кабінетів, несанкціоновано втрутився до інформаційних автоматизованих систем інтернет банкінгу клієнтів АТ «Ощадбанк», АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Райффайзен Банк», отримавши реквізити до банківських платіжних карток, які містять відомості про банківську таємницю, після отримання незаконним шляхом відомостей, використав, розповсюдив їх у месенджері «Telegram», тобто ОСОБА_5 своїми діями призвів до витоку інформації та порушення її маршрутизації, яка є банківською таємницею, що надало можливість третім особам здійснювати транзакції у інтернет банкінгу від імені клієнтів.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призвело до витоку інформації, під час дії воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.361 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи обізнаним про принципи дії шкідливих програмних засобів та наслідки їх використання, володіючи відповідними навичками у сфері використання та розробки програмного забезпечення, 03 березня 2024 року, о 17 год. 42 хв., перебуваючи за місцем проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи електро-обчислювальні машини, а саме власний ноутбук марки «Asus» (G513RC), S/N: R1NRKD00803301G (додатковий ідентифікатор: 15105-09359000) створив файл « ОСОБА_13 » та 03 березня 2024 року, о 03 год. 11 хв., модифікував даний файл з метою подальшого використання. Відповідно до висновку комп`ютерно - технічної експертизи №1707-Е від 10.05.2024, файл «server.js» з шкідливим програмним забезпеченням та шкідливим кодом/скриптом, який є складовою частиною проекту програмного забезпечення фішингових веб-ресурсів/сайтів, основний функціонал яких отримання персональних даних, користувачів у тому числі їх паспортних даних та реквізитів платіжних карток.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив створення та модифікацію шкідливого програмного забезпечення, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу електронно - обчислювальних машин (комп`ютерів) та автоматизованих систем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361-1 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 маючи навики процесів кіберпростору та маркетингу, включаючи цифровий маркетинг, контент-стратегії, соціальні медіа, а також маючи навики у верстанні веб-сторінкок (процесі створення веб-сторінки із попередньо створеного макету дизайну сайту) та базових навичок у написанні логіки, так званого бекенду (створенні внутрішнього механізму веб-застосунків, який обробляє дані, керує базами даних і забезпечує їхню працездатність), у невстановлені дату та час, за допомогою електро-обчислювальних машин та всесвітньої мережі Internet, створив домені імена (імена веб сайтів, індивідуальна адреса веб сайту) із шкідливим вмістом, що копіювали зовнішній вигляд справжніх сайтів банківських установ та урядового інтернет-порталу «єДопомога».

Так, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.03.2024, використовуючи заздалегідь створені фішингові сайти, аккаунт із нік-неймом « ОСОБА_11 » (закріплений за абонентським номером мобільного телефону: НОМЕР_8 ) та чат-бот (окремий обліковий запис, який автоматично обробляє та надсилає повідомлення) із назвою « ОСОБА_12 » (id: НОМЕР_9 -ідентифікатор бота) у месенджері «Telegram», будучи адміністатором вказаного чат-боту, з корисливих мотивів, заволодів інформацією клієнтів банківських установ АТ «Ощадбанк», АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Райффайзен Банк», а саме інформацією із обмеженим доступом, тобто авторизаційними даними та ідентифікаторами персональних кабінетів інтернет банкінгу із логінами: « НОМЕР_21 », « НОМЕР_22 », «04», «59», та заволодів CVV-кодами, термінами дії до банківських платіжних карток із наступними номерами: « НОМЕР_23 », « НОМЕР_24 », « НОМЕР_25 », « НОМЕР_26 », « НОМЕР_27 », « НОМЕР_28 », « НОМЕР_29 », « НОМЕР_30 », « НОМЕР_31 », « НОМЕР_32 », « НОМЕР_33 », « НОМЕР_34 », « НОМЕР_35 », « НОМЕР_36 », « НОМЕР_37 », « НОМЕР_38 », « НОМЕР_39 », « НОМЕР_40 », « НОМЕР_37 », « НОМЕР_41 », « НОМЕР_42 », « НОМЕР_43 », « НОМЕР_44 », а також іншими відомостями, які захищені відповідно до чинного законодавства і котрі отримані із тематичних ботів та сервісів по розповсюдженні персональних даних, які зберігав власному ноутбуці марки «Asus» (G513RC), S/N: R1NRKD00803301G (додатковий ідентифікатор: 15105-09359000).

В подальшому за допомогою месенджеру «Telegram», отриману в протиправний спосіб інформацією із обмеженим доступом, яка захищена відповідно до чинного законодавства, розповсюдив третім особам в месенджері «Telegram» у вигляді текстових та графічних матеріалів.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361-2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч.5 ст.361, ч.1 ст.361-1, ч.1 ст.361-2 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати, зокрема не призначати покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 надійшли на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, при обранні судом міри покарання покладаються на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинів повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід вірно кваліфікувати: за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 190 КК України, як закінчений замах на заволодіння чужим майном (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; за ч.5 ст.361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що призвело до витоку інформації, під час дії воєнного стану; за ч.1 ст.361-1 КК України як створення та модифікація шкідливого програмного забезпечення, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу електронно - обчислювальних машин (комп`ютерів) та автоматизованих систем; за ч. 1 ст. 361-2 КК України як розповсюдження інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Дискреційні повноваження суду визнаються і ЄСПЛ (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

В той же час згідно зі ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа Ізмайлов проти Росії від 16 жовтня 2008 року).

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на принцип пропорційності, коли призначене особі покарання вважалося непропорційним втручанням держави у права людини (рішення у справі «Швидка проти України»).

Дотримання принципу пропорційності є дотриманням стандартів прав людини, передбачених ЄСПЛ у вирішенні питань покарання, та дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

З урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні основного покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а резолютивній - послатися на ч. 1 ст.69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винуватого, суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Загально визнано, що щире каяття має бути добровільним, тобто базуватися на внутрішньому переконанні особи. Воно характерне тим, що засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне визнати щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів, що передбачено п.1 ч.1 ст. 66 КК України, добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено п.2 ч.1 ст. 66 КК України, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що передбачено п.5 ч.1 ст. 66 КК України.

Про щире каяття обвинуваченого беззаперечно свідчать визнання обвинуваченим своєї винуватості протягом усього часу кримінального переслідування, його показання в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише повідомив про всі обставини вчинених кримінальних правопорушень, а й висловив щирий жаль щодо їх вчинення, неодноразово повідомляв про усвідомлення неприпустимості та протиправності його дій.

Про добровільне відшкодування завданого збитку свідчать заяви потерпілих про відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.

Про вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин свідчить те, що обвинуваченому необхідні були кошти на лікування батька, який хворіє онкологією, а вітчим який утримував їх сім`ю помер.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України - судом не встановлено.

По місцю постійного проживання на обвинуваченого скарг не надходило, позитивно характеризується по місцю навчання, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, у відповідності до ст. ст. 50 та 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, позитивно характеризується зі місцем проживання та навчання, молодий вік обвинуваченого, що є підтвердженням істотного зниження суспільної небезпеки обвинуваченого та наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено та вважає, що з урахуванням зазначених обставин, у відповідності до вимог ст. 69 КК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 361 КК України.

Оскільки, передбачене санкцією ч. 5 ст. 361 КК України основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, є для особи обвинуваченого надмірно суворим, натомість вказана міра покарання з урахуванням ст. 69 КК України, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчиненню засудженим нових кримінальних правопорушень, а також буде сприяти досягненню мети визначеної ст. 50 КК України.

Крім того, за результатами розгляду кримінального провадження, зважаючи на встановлені обставини, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що враховуючи щире прагнення обвинуваченого стати на шлях виправлення, формування ним міцних соціальних зав`язків та наявність у нього соціальної перспективи, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробування та покладенням на нього передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання. Крім того, таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в дохід держави 22718грн. 40коп. витрат за проведення комп`ютерно-технічної експертизи №1587-Е від 24.04.2024, 33320грн. 32коп. витрат за проведення комп`ютерно-технічної експертизи №1707-Е від 25.04.2024, а всього 56038,72грн. (п`ятдесят шість тисяч тридцять вісім гривень сімдесят дві копійки).

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон марки «IPhone» моделі «XS» з серійним номером: НОМЕР_45 та IMEI: НОМЕР_46 , IMEI 2: НОМЕР_47 із встановленою в ньому сім-карткою із абонентським номером НОМЕР_48 , та на якому наявний зареєстрований ОСОБА_14 »; ноутбук чорного кольору марки «ASUS» з серійним номером: RANOCV104435436; ноутбук марки «HP» чорного кольору із серійним номером: 2CE 1480W84, із зарядним пристроєм до нього, слід повернути ОСОБА_15 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» з IMEI: НОМЕР_49 , IMEI: НОМЕР_50 сім карта відсутня; мобільний телефон марки «Apple iPhone 14 Pro» IMEI: НОМЕР_49 IMEI: НОМЕР_51 з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_52 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy AO3» з IMEI: НОМЕР_53 IMEI: НОМЕР_54 без сім карти; ноутбук марки «Acer» з серійним номером R1NRKD00803301D із зарядним пристроєм, які належать ОСОБА_5 слід конфіскувати в дохід держави;

- банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_55 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_56 ; банківська картка «Необан» НОМЕР_57 ; банківська картка «Необан» НОМЕР_58 ; банківська картка «Райфайзер банк» НОМЕР_59 ; банківська картка «Південний» НОМЕР_60 ; копія паспорта ОСОБА_16 ; договір банківського рахунку №с-204-0; договір банківського рахунку №с-204-0; стартовий пакет «Водафон» НОМЕР_61 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_62 ; чорновий запис на 1 аркуші; мобільний телефон марки «IPhone 7+», світлого кольору А1784FCC; мобільний телефон марки «IPhone 14», синього кольору IMEI 1 НОМЕР_63 , IMEI 2: НОМЕР_64 із сім-карткою Київстар НОМЕР_65 ; заява ОСОБА_17 від 23.10.2022 на 1 арк.; ноутбук марки «Аcer», моделі «Aspire 1» № N20C5 сірого кольору з обліковим записом ( ОСОБА_18 ), які вилучено 08.03.2024 року в період часу з 12:46 год. по 15:07 год., під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_4 , слід повернути власнику;

- мобільний телефон марки та моделі «iPhone 14 ProMax» ІМЕІ: НОМЕР_66 , ІМЕІ 2: НОМЕР_67 із вставленою сім-картою з абонентським номером НОМЕР_68 ; 5 (п`ять) скретч-карт оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентськими та ідентифікаційними номерами НОМЕР_69 ; НОМЕР_70 ; НОМЕР_71 ; НОМЕР_72 ; НОМЕР_73 ; 1 (одну) скретч-картку оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_74 ; 3 (три) стартові пакети марки «Play» із абонентськими номерами НОМЕР_75 , НОМЕР_76 , НОМЕР_77 ; 1 (одна) сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» із ідентифікаційним номером НОМЕР_78 ; 1 (один) носій інформації флеш-картка micro SD марки «Good Ram» ємністю 32 Gb номер 1431W289494; 1 (одна) банківська картка із номером № НОМЕР_79 ; 2 (дві) банківські картки АТ КБ «Приват Банк» із номерами № НОМЕР_80 , № НОМЕР_81 ; фіскальний чек на суму 6 573 грн. ТОВ «Брокард-Україна» №85, фіскальний чек на суму 4 053 грн. 70 коп. ТОВ «Брокард-Україна» №47, товарна накладна №DD917712 ТОВ «Брокард-Україна» на суму 6573 грн., товарна накладна №DD917812 ТОВ «Брокард-Україна» на суму 4 053 грн. 70 коп., товарна накладна №DD883772 ТОВ «Брокард-Україна» на суму 508 грн. 20коп., які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , слід повернути ОСОБА_19 ;

- мобільний телефон марки «Apple iPhone» ID: BCG-E2946A сім карта відсутня, мобільний телефон марки «Apple iPhone 14 Pro» IMEI: НОМЕР_82 IMEI: НОМЕР_83 з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_84 ; НОМЕР_85 ; мобільний телефон «Apple iPhone 6 S» з IMEI: НОМЕР_86 з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_87 ; ноутбук марки «Apple Macbook Air» з серійним номером X9KY3XOKNX із зарядним пристроєм; стартові пакети оператора Lifecell у кількості 20 штук, які вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , слід повернути ОСОБА_20 .

Крім того, накладені ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 12 березня 2024 року та від 26 березня 2024 року (справи №466/2695/24) арешти на вказані вище речові докази, речі, предмети, у кримінальному провадженні №0000962 від 21.07.2023 року, необхідно скасувати після вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.190, ч.4 ст.190, ч. 5 ст. 361, ч. 1 ст. 361-1,ч. 1 ст. 361-2 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15 - ч.4 ст.190 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч.4 ст.190 КК України - у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 361-1 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;.

за ч. 1 ст. 361-2 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;.

за ч. 5 ст. 361 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі сферою використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі сферою використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 п.п. 1, 2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.3 п. 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 22718грн. 40коп. витрат за проведення комп`ютерно-технічної експертизи №1587-Е від 24.04.2024, 33320грн. 32коп. витрат за проведення комп`ютерно-технічної експертизи №1707-Е від 25.04.2024, а всього 56038,72грн. (п`ятдесят шість тисяч тридцять вісім гривень сімдесят дві копійки).

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон марки «IPhone» моделі «XS» з серійним номером: НОМЕР_45 та IMEI: НОМЕР_46 , IMEI 2: НОМЕР_47 із встановленою в ньому сім-карткою із абонентським номером НОМЕР_48 , та на якому наявний зареєстрований ОСОБА_14 »; ноутбук чорного кольору марки «ASUS» з серійним номером: RANOCV104435436; ноутбук марки «HP» чорного кольору із серійним номером: 2CE 1480W84, із зарядним пристроєм до нього - повернути ОСОБА_15 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» з IMEI: НОМЕР_49 , IMEI: НОМЕР_50 сім карта відсутня; мобільний телефон марки «Apple iPhone 14 Pro» IMEI: НОМЕР_49 IMEI: НОМЕР_51 з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_52 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy AO3» з IMEI: НОМЕР_53 IMEI: НОМЕР_54 без сім карти; ноутбук марки «Acer» з серійним номером R1NRKD00803301D із зарядним пристроєм, які належать ОСОБА_5 - конфіскувати в дохід держави;

- банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_55 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_56 ; банківська картка «Необан» НОМЕР_57 ; банківська картка «Необан» НОМЕР_58 ; банківська картка «Райфайзер банк» НОМЕР_59 ; банківська картка «Південний» НОМЕР_60 ; копія паспорта ОСОБА_16 ; договір банківського рахунку №с-204-0; договір банківського рахунку №с-204-0; стартовий пакет «Водафон» НОМЕР_61 ; банківська картка «ПУМБ» НОМЕР_62 ; чорновий запис на 1 аркуші; мобільний телефон марки «IPhone 7+», світлого кольору А1784FCC; мобільний телефон марки «IPhone 14», синього кольору IMEI 1 НОМЕР_63 , IMEI 2: НОМЕР_64 із сім-карткою Київстар НОМЕР_65 ; заява ОСОБА_17 від 23.10.2022 на 1 арк.; ноутбук марки «Аcer», моделі «Aspire 1» № N20C5 сірого кольору з обліковим записом ( ОСОБА_18 ), які вилучено 08.03.2024 року в період часу з 12:46 год. по 15:07 год., під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_4 , - повернути власнику;

- мобільний телефон марки та моделі «iPhone 14 ProMax» ІМЕІ: НОМЕР_66 , ІМЕІ 2: НОМЕР_67 із вставленою сім-картою з абонентським номером НОМЕР_68 ; 5 (п`ять) скретч-карт оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентськими та ідентифікаційними номерами НОМЕР_69 ; НОМЕР_70 ; НОМЕР_71 ; НОМЕР_72 ; НОМЕР_73 ; 1 (одну) скретч-картку оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_74 ; 3 (три) стартові пакети марки «Play» із абонентськими номерами НОМЕР_75 , НОМЕР_76 , НОМЕР_77 ; 1 (одна) сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» із ідентифікаційним номером НОМЕР_78 ; 1 (один) носій інформації флеш-картка micro SD марки «Good Ram» ємністю 32 Gb номер 1431W289494; 1 (одна) банківська картка із номером № НОМЕР_79 ; 2 (дві) банківські картки АТ КБ «Приват Банк» із номерами № НОМЕР_80 , № НОМЕР_81 ; фіскальний чек на суму 6 573 грн. ТОВ «Брокард-Україна» №85, фіскальний чек на суму 4 053 грн. 70 коп. ТОВ «Брокард-Україна» №47, товарна накладна №DD917712 ТОВ «Брокард-Україна» на суму 6573 грн., товарна накладна №DD917812 ТОВ «Брокард-Україна» на суму 4 053 грн. 70 коп., товарна накладна №DD883772 ТОВ «Брокард-Україна» на суму 508 грн. 20коп., які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , - повернути ОСОБА_19 ;

- мобільний телефон марки «Apple iPhone» ID: BCG-E2946A сім карта відсутня, мобільний телефон марки «Apple iPhone 14 Pro» IMEI: НОМЕР_82 IMEI: НОМЕР_83 з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_84 ; НОМЕР_85 ; мобільний телефон «Apple iPhone 6 S» з IMEI: НОМЕР_86 з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_87 ; ноутбук марки «Apple Macbook Air» з серійним номером X9KY3XOKNX із зарядним пристроєм; стартові пакети оператора Lifecell у кількості 20 штук, які вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , - повернути ОСОБА_20 .

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 12 березня 2024 року та від 26 березня 2024 року (справи №466/2695/24) на вказані вище речові докази, речі, предмети, у кримінальному провадженні №0000962 від 21.07.2023 року, після вступу вироку в законну силу - скасувати.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 - закінчився.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1