Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5216/24
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2025 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000694, внесеного до ЄРДР 01.04.2024 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Житомирської області, українки, громадянки України, освіта середня, працюючої водієм тролейбуса, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, код № НОМЕР_1

обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 20.03.2024 приблизно о 14 годині 30 хвилин, керуючи технічно-справним тролейбусом «Богдан Т-901-10» бортовий номер 2312, рухалась по вулиці Івана Виговського зі сторони вулиці Північно-Сирецька в бік вул. Георгія Гонгадзе в місті Києві. Рухаючись у вказаному напрямку вона наближалась до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1/5.38.2 ПДР України і дорожньої розміткою 1.14.1 ПДР України. В цей час, на вказаний пішохідний перехід вийшла пішохід ОСОБА_4 , яка звичайним темпом розпочала переходити дорогу по вищевказаному пішохідному переходу та рухалася умовно зліва направо відносно руху тролейбуса «Богдан Т-901-10» бортовий номер НОМЕР_2 .

Використовуваний ОСОБА_4 нерегульований пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати можливість порушення Правил дорожнього руху України водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху.

Під час руху ОСОБА_5 порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 18.1 Правил дорожнього руху України: п.1.3: Правил дорожнього руху України (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими); п.1.5: Правил дорожнього руху України (дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальної шкоди…); п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виразились в тому, що вона, керуючи технічно-справним тролейбусом, рухалась по вищевказаній проїзній частині, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 .

А саме, ОСОБА_5 не урахувала дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.38.1/5.38.2 ПДР України і дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР України, які інформували її про наявність цього переходу, не зупинилась, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка перебувала на пішохідному переході.

Внаслідок чого ОСОБА_5 на нерегульованому пішохідному переході, який розташований по вулиці Івана Виговського, поблизу будинку № 22, що у місті Києві, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №042-684-2024 від 19.04.2024, отримала наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма; дрібні геморагічні крововиливи в лівій скроневій частці, субарахноїдальний крововилив зліва, епідуральна гематома над лівою скроневою часткою, переломи лівої скроневої кістки, латеральної стінки лівої орбіти з переходом на дах орбіти, перелом передньої стінки лівої гайморової пазухи з гемосинусом, параорбітальна гематома зліва, крововилив у склеру правого ока; садна в ділянці лівого ліктьового суглобу та лівої кисті.

Вказана закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди - ділянка проїзної частини, яка розташована, біля будинку № 22 по вулиці Івана Виговського, що територіально відноситься до Подільського району міста Києва

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та надала показання, що вона 20.03.2024 приблизно о 14 годині 30 хвилин, керуючи технічно-справним тролейбусом «Богдан Т-901-10» бортовий номер 2312, рухалась по вулиці Івана Виговського зі сторони вулиці Північно-Сирецька в бік вул. Георгія Гонгадзе в місті Києві, де в цей час, на вказаний пішохідний перехід вийшла пішохід ОСОБА_4 , яка звичайним темпом розпочала переходити дорогу по вищевказаному пішохідному переходу та рухалася умовно зліва направо відносно руху тролейбуса. Вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 , не урахувала дорожню обстановку, не зупинилась, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка перебувала на пішохідному переході. Внаслідок чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше кримінальних правопорушень скоювати не буде ніколи в житті.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, на підставі ст. 12 КК України, особу винної, яка раніше не судима, не одружена, працююча водієм тролейбуса, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, та добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено ч. 1,2 ст. 66 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі без застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд, враховуючи особу винної, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме те, що вона раніше не судима, людина похилого віку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, працююча водієм тролейбуса, не одружена, добровільно відшкодувала шкоду потерпілій, свою вину визнала, її поведінка в суді свідчить про її щире каяття, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, не наполягає на призначенні покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі, суд прийшов до висновку, що вона може бути виправлена та перевихована без ізоляції від суспільства. Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на неї обов`язки згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відсутній.

Цивільний позов не заявлявся.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, проти чого обвинувачена не заперечувала.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відсутній.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , в дохід держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2672 грн. 00 коп та 7572 грн 80 коп.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1