Справа №295/6360/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, засуджений 28.09.2020 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України за період із 18.12.2018 по 12.03.2021.

Засуджений надав до суду згоду на розгляд справи без його участі.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву засудженого підтримала і просила її задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 14 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема, до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу (п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Судом встановлено, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2020, зміненого ухвалою Донецького апеляційного суду від 03.02.2021, ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі Зазначено, строк покарання рахувати з моменту затримання, тобто 18.12.2018. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із 18.12.2018 по 28.09.2020 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що також підтверджується довідкою начальника відділу контролю за виконанням судових рішень ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Вирок набрав законної сили 03.02.2021 та його звернуто до виконання.

Засуджений на даний час відбуває покарання у ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовуються щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Таким чином до 20.06.2017 включно (тобто під час дії ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII, визначено правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Після набрання чинності Закону України № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції (1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі) втрачає дію попередня редакція Закону. Таке тлумачення дає Касаційний кримінальний суд у складі Верховного суду України щодо строку дії «Закону Савченко» (Постанова ВС від 01.03.2018 по справі № 759/19973/15-к.

Відповідно до матеріалів особової справи засудженого 17.12.2018 вчинено злочин ОСОБА_3 , якого затримано 18.12.2018, тобто під час дії норми ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 2046-VІІІ від 18.05.2017, якою передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

За таких обставин правові підстави для зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у період із 18.12.2018 по 12.03.2021 із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) відсутні, тому заява засудженого до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72 КК України, ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1