УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/1285/23

Провадження № 1-кп/522/2697/25

09 липня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000715, відомості про яке внесено 22.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Котловина, Ренійського району, Одеської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000715, відомості про яке внесено 22.08.2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

До суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення йому суми застави у розмірі 124 050 грн., внесеної ним на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року. Клопотання обґрунтоване тим, що у зазначеному кримінальному провадженні щодо нього був застосований запобіжний захід у виді застави, яка була внесена 02.09.2022 року, що підтверджується квитанцією №СВ06623250/1. 16.01.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомили про зміну раніше повідомленої підозри і його дії було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 307 на ч. 1 ст. 309 КК України. Всі покладені на ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.08.2022 року обов`язки він виконував належним чином.

Захисник в судовому засіданні підтримала клопотання обвинуваченого і просила його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти клопотання обвинуваченого.

Розглянувши доводи клопотання обвинуваченого, вислухавши думку прокурора та захисника, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, згідно поданого до суду обвинувального акту встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

29.08.2022 року слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 124 050 грн., із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішення під час судового розгляду питання щодо зміни запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Під час судового провадження в кримінальному провадженні запобіжні заходи застосовуються судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які істотно вплинуть на розгляд справи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Одним із видів запобіжних заходів в кримінальному провадженні є застава, яка може застосуватись до особи підозрюваного або обвинуваченого як самостійний запобіжний захід, так і альтернативний триманню під вартою у визначених кримінальним процесуальним законом випадках (ст.182, ч.ч.3, 4 ст.183 КПК).

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді чи суду.

Відповідно до ст. 182 Кримінального процесуального Кодексу України, застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою, тобто заставодавцем.

Так, частинами 1-3 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно із ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Водночас, чинні положення кримінального процесуального закону не визначають конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави, отже застава, як запобіжний захід діє до завершення кримінального провадження відносно особи.

При цьому, з аналізу положень ч. 3 ст. 182 КПК України, вбачається, що на підозрюваного при застосування запобіжного заходу у виді застави автоматично в обов`язковому порядку покладаються обов`язки із забезпечення його належної процесуальної поведінки та його явки за викликом.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Порядок зміни запобіжних заходів врегульовано статтями 200, 201 КПК, поряд з цим щодо окремих видів запобіжних заходів закон передбачає спеціальні умови для їх зміни.

Так, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений порушив покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, вирішується питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу (ч.ч. 8, 10 ст.182 КПК). При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави вона звертається в дохід держави, відповідне питання вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (ч.9 ст.182 КПК).

Таким чином, системний аналіз наведених норм кримінального процесуального закону свідчить, що застава є безстроковим запобіжним заходом та повертається лише у таких видках:

- зміна запобіжного заходу на менш суворий;

- вироком, якщо обвинувачений, засуджений не порушував покладені на нього обов`язки (в разі порушення таких, застава звертається в дохід держави) або якщо заставу не було звернуто в дохід держави на виконання вироку в частині майнових стягнень;

- закриття кримінального провадження.

Станом на день розгляду звернення обвинуваченого ОСОБА_5 із клопотанням, судове провадження відносно нього перебуває на стадії судового розгляду і остаточне рішення судом ще не прийнято, отже у суду відсутні підстави вирішувати питання повернення застави ОСОБА_5 , який перебуваючи під заставою не порушує покладені на нього обов`язки, тому у суду також відсутні підстави вирішувати питання звернення застави в дохід держави та зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Враховуючи вищевикладене, суд констатує, що клопотання про повернення застави є передчасним та таким, що суперечить меті застосування запобіжного заходу, зокрема меті застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави, яка полягає у забезпечення належної процесуальної поведінки останнього, оскільки розгляд справи не закінчено, остаточне рішення у справі не прийнято, а тому таке клопотання не підлягає задоволенню.

Приймаючи таке рішення суд наголошує, що внесення застави як альтернативи триманню під вартою обвинуваченого є добровільним вчинком заставодавця. Отже вносячи заставу за себе ОСОБА_5 висловив своє добровільне волевиявлення на внесення такої суми застави та згоду нести матеріальну відповідальність за свої дії, так і ризики втрати суми застави, в разі порушення покладених на нього обов`язків і, як наслідок звернення застави в дохід держави. За таких обставин у даному випадку суд вважає, що відсутність підстав для повернення застави ОСОБА_5 на даній стадії судового провадження у повному обсязі є співмірним потребам судового провадження втручанням у його право власності з урахуванням правомірної на день розгляду клопотання поведінки та добровільної позиції обвинуваченого ОСОБА_5 станом на день внесення застави.

Керуючись ст.ст. 8,9, 182, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення суми застави - відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1