Справа № 953/4455/25
н/п 1-кс/953/3873/25
"16" травня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 07.05.2025 надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 06.05.2025 перебуваючи на зупинці громадського транспорту, неподалік за адресою: м. Харків, вул. Ак. Проскури, №А невстановлена особа в умовах воєнного стану здійснила крадіжку його сумки, у якій заходився гаманець, документи, банківські картки та мобільний телефон ТМ «Vivo».
Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 06.05.2025 приблизно о 08:22, він прийшов на зупинку громадського транспорту «Повздовжня», навпроти школи N?37. Сів на лавочці в зупинці чекати тролейбус. Після чого, приблизно о 08:25 під?їхав тролейбус, він сів в нього та поїхав в напрямку роботи за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, 27. Приблизно через 2 зупинки помітив, що у нього відсутня сумка чорного кольору, виготовлена зі шкіри. Він вийшов та пішки попрямував до зупинки на якій сідав, а саме зупинки «Повздовжня». Прийшов приблизно через 15-20 хвилин, але сумки на зупинці не було. В сумці знаходились: гаманець чорного кольору з металевою емблемою з написом «Pilusi», виготовлений зі шкіри на застібці, в середині якого знаходився паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податку на його ім`я, два призначення лікаря рукописним текстом, розписка про одержання заяви Пенсійного фонду України, довідка лікаря на його ім?я, страховий поліс на транспортний засіб марки Groz моделі Shuttle з д.н.з. НОМЕР_10 , дві банківські карта випущені в АТ КБ «Приватбанк», банківська карта випущена в АТ «Універсал Банк», які він одразу після того, як виявив відсутність барсетки заблокував, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Groz моделі Shuttle з д.н.з. НОМЕР_11 , пенсійне посвідчення на його ім`я, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на його ім`я, паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти на загальну суму 3000 грн. Також в сумці знаходились мобільний телефон ТМ «Vivo 2015» моделі «Funtouch OS 10.5» в корпусі чорно-зеленого кольору, у якому встроєно пам?ять 32 ГБ, 8-ми ядерний процессор з встановленим номером мобільного оператора ? НОМЕР_12 , чохол на мобільний ТМ «Vivo», ключі у кількості 19 штук з ключницею, виготовленою зі шкіри коричневого кольору.
Як пояснив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.05.2025 приблизно о 09:00 на зупинці громадського транспорту «Повздовжня» він побачив на лавці сумку темного кольору, поруч нікого не було і він вирішив забрати її собі. Після чого, сів в тролейбус, який рухався в бік вул. Г. Праці, вийшов на наступній зупинці та побачив лісосмугу. Зайшов до лісосмуги, де вирішив перевірити зміст сумки, де виявив гаманець та мобільний телефон. Всередині гаманця були документи, пластикові карти, грошові суми на загальну суму 3000 грн., 2500 грн. він витратив на власний розсуд на власні потреби. В мобільному телефоні ТМ «Vivо» в корпусі чорно-зеленого кольору була встановлена карта мобільного оператора «Лайфселл», яку він дістав та викинув. Сумку також викинув в лісосмузі.
Крім того, вищевказані речі, являються предметом вчинення даного злочину, оскільки являються об`єктом вищеописаних кримінально протиправних дій, оскільки ОСОБА_6 розпорядився грошовими коштами, гаманцем та мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальних збитків та за цією ознакою як «…предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом…», відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
08.05.2025 вищевказане майно постановою слідчого Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області визнано речовими доказами по дійсному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
08.05.2025 прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова було надіслано клопотання про арешт майна.
12.05.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора було повернуто для усунення недоліків, яку отримано 13.05.2025 о 12:30.
Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.
Сторона обвинувачення зазначає, що з огляду на вищевказане, відповідно до ст. ст. 167, 170, 171 КПК України, з метою його збереження, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
08.05.2025 на підставі добровільної згоди ОСОБА_6 проведено огляд за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 46, в період з 10.00 год. до 10.20 год., в ході якого, згідно протоколу огляду предмету, вилучено в казане в клопотанні майно (а.с. 11-12).
Згідно копії розписки, вказана копія ухвали отримана прокурором ОСОБА_8 12.05.2025 о 12.30 год. (а.с. 15).
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, стороною обвинувачення протягом 48 годин після вилучення в ході огляду 08.05.2025 майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, з дотриманням вимог ст. 116 КПК України, клопотання про арешт майна надійшло до канцелярії Київського районного суду м. Харкова.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Як встановлено слідчим суддею, 15.05.2025 до Київського районного суду м. Харкова, після усунення недоліків в межах встановленого строку, надійшло клопотання прокурора, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході огляду 08.05.2025 за вище зазначеною адресою.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене під час проведення огляду, крім зазначено нижче, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, крім зазначено нижче, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Прокурором зазначено в клопотанні та доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно, крім зазначено нижче, має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Прийшовши до такого висновку про можливість передати на відповідальне зберігання вказане майно його власнику, слідчий суддя виходить також з необхідності дотримання загальних засад кримінального судочинства, в тому числі недоторканості права власності (ст. 7 КПК України).
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (документ № НОМЕР_1 , виданий 18.06.2018, орган, що видав 6313); картка платника податку на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_2 .
Слідчим, прокурором не зазначено в клопотанні та не доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Слідчим, прокурором в межах заявленого клопотання не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора в зазначеній частині, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, в цій частині задоволенню не підлягає.
Всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даній частині клопотання, оскільки правові підстави до арешту майна відсутні. З вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення в цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.
Передати арештоване майно на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1