Справа № 505/2112/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м.Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Подільськ кримінальне провадження, внесене 12 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдавської ССР, м. Дубоссари, без громадянства, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

встановив:

06 червня 2025 року близько 14 годин 00 хвилин (більш точного часу не встановлено) у ОСОБА_3 , який перебував неподалік подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально-противоправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей же день та час перебуваючи неподалік подвір`ї вказаного домоволодіння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою нанесення тілесних ушкоджень, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, кулаком правої руки, завдав ОСОБА_4 один удар в область голови, тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої та нижньої повіки лівого ока з крововиливом у білкову оболонку ока, які згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджений Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

19 червня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 20 червня 2025 року звернулася до Подільського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви від 20 червня 2025 року, складеної у присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, погоджується із встановленими дізнанням обставинами та не оспорює їх, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту стосовно нього у спрощеному порядку за його відсутності.

Добровільність беззаперечного визнання вини ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердив своїм підписом захисник ОСОБА_6 , а тому вищезазначена заява сумнівів у її добровільності у суду не викликає.

Згідно заяви від 20 червня 2025 року, складеної потерпілим ОСОБА_4 , останній погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказав, що ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та надав згоду на розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку.

А тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно та згідно характеристики №681 від 17 червня 2025 року на території Липецького старостинського округу фактично проживає більше ніж 10 років без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують ОСОБА_3 покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання, зокрема, у виді штрафу або громадських робіт, або виправних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби (ч. 3 ст. 56 КК України).

Враховуючи викладене, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, з врахуванням ст.56 КК України, що буде відповідати меті виховання та виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Водночас, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки, з урахуванням того, що ОСОБА_3 не працює, а отже не має офіційного доходу, доказів про наявність у нього майна за рахунок якого зміг би сплатити штраф матеріали справи не містять, тому такий вид покарання призведе до неможливості виконання вироку, та, у свою чергу, не буде відповідати меті покарання, яка закріплена у ст. 50 КК України.

Крім того, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, суд не вбачає підстав для призначення йому покарання у виді виправних робіт, яке згідно вимог ст. 57 КК України має відбуватися за місцем роботи засудженого.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.369, 370, 373-374, 381, 382, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання в виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

На вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1