УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 Справа №607/8579/25 Провадження №1-кс/607/2429/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000500 від 04.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за № 0000500 від 04.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, з клопотанням про накладення арешту майна на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 , який вилучений під час обшуку у м. Тернопіль Київська 7/127.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000500 від 04.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Як зазначає прокурор, досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб за попередньою змовою на території Тернопільської області, організували незаконний перетин державного кордону України військовозобов`язаних осіб, за грошову винагороду.

В ході проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Прокурор вказує, що 23.04.2025 в період часу з 07.41 год. по 09.36 год. на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 .

Вказаний мобільний телефон 23.04.2025 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що в ході проведення обшуку вилучено вищевказане майно, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, по них необхідно провести ряд слідчих дій та судових експертиз,а тому з метою збереження речових доказів, прокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна ОСОБА_4 .

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000500 від 04.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України, за фактом того, що група осіб, за попередньою змовою на території Тернопільської області, організували незаконний перетин державного кордону України військовозобов`язаних осіб, під час дії на території України воєнного стану.

Відповідно до протоколу обшуку від 23.04.2025, в період з 08 год. 41 хв. по 09 год. 36 хв. 23.04.2025, на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.04.2025 у справі № 607/7339/25, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 23.04.2025, речі та документи, які були вилучені під час проведення обшуків 23.04.2025, у тому числі мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000500 від 04.11.2024.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказані у клопотанні речі та предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його приховування, знищення, відчуження та до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Ураховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих (розшукових) дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, та предметом яких може бути вилучене майно, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Слідчий суддя звертає увагу, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000500 від 04.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження на майно, яке вилучене 23.04.2025 в ході проведеного обшуку у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим та прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити/направити прокурору ОСОБА_3 , та власнику майна ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1