465/6210/24
1-кп/465/640/25
У Х В А Л А

судового засідання

17.07.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000566 від 04.07.2024 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000566 від 04.07.2024 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Зазначає, що солдата ОСОБА_6 , призваного на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2023 №289 включено в списки особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника 4 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання свої службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 10.04.2024 самовільно залишив, без поважних причин, понад три доби розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 та був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки до 15.05.2024.

15.05.2024 солдат ОСОБА_6 добровільно повернувся у військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

У подальшому, солдат ОСОБА_6 , повторно, діючи умисно, будучи виведеним у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №121 від 26.04.2024, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання свої службових обов?язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 22.05.2024 самовільно залишив, без поважних причин, понад три доби розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 та був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки до 30.07.2024.

30.07.2024 солдата ОСОБА_6 доставили співробітники військової служби правопорядку до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за адресою: м. Львів, вул. Кривоноса, 6, чим припинено вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, в умовах воєнного стану, солдат ОСОБА_6 внаслідок самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 у періоди з 10.04.2024 по 15.05.2024 та з 22.05.2024 по 30.07.2024, обов`язки військової служби без поважних причин не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

30.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у самовільному залишені військової частини на понад три доби, без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними та дослідженими в ході досудового слідства доказами, а саме: витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 №289 від 10.10.2023, №103 від 10.04.2024, №121 від 26.04.2024, №140 від 15.05.2024 та №147 від 22.05.2024; наказами командира військової частини НОМЕР_1 про результати службових розслідувань №1727 від 21.04.2024, №2142 від 31.05.2024, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та показаннями підозрюваного ОСОБА_6 .

На підставі ухвали судді Франківського районного суду м. Львова від 28.03.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, з подальшим утриманням у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», строком на 60 днів, тобто до 26.05.2025 включно, однак завершити судовий розгляд даного обвинувального акту не можливо.

Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого завершується, а тому виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо задоволення заявленого прокурором клопотання щодо продовження запобіжного заходу, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 28.03.2025 обвинуваченому застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 26.05.2025 включно та визначено розмір застави, який в подальшому було продовжено ухвалою суду від 23.05.2025 строком на 60 днів, тобто до 21.07.2025.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу.

У відповідності до вимог ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

У відповідності до вимог ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, вирішуючи клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому з урахуванням вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини, ст.194, 201, 331 КПК України, суд враховує: наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я обвинуваченого, що дозволяє застосування до нього запобіжний захід, пов`язаний із позбавленням волі; відсутність стійких соціальних зв`язків у місті Львові.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності обставини по справі, стадію розгляду кримінального провадження, суд приходить до переконання, що ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а тому слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів, при цьому відмовивши у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Водночас, суд вважає за необхідне зменшити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 , який має чотирьох неповнолітніх дітей, а саме встановити 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

Враховуючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що застава у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн. буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки обвинуваченому ОСОБА_6 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись статтями 177, 183, 193, 194, 196, 197, 201, 314, 315 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 вересня 2025 року включно.

Зменшити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, визначений ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 23.05.2025, до 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Львівській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Оригінал документу, у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов?язаний виконувати покладені на нього обов?язки, пов?язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, суд вирішить питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається, таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та направити начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань №19».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 №4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 18.07.2025.

Суддя: ОСОБА_1