Справа № 461/5253/25
Провадження № 1-кс/461/4767/25
31.07.2025 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
Клопотання обґрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.06.2025, приблизно о 13:00 год., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі «Львів-Самбір-Ужгород» в напрямку міста Самбір, Львівської області, в межах населеного пункту с. Ставчани Львівського району, Львівської області, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п. 2.1 а, ґ), 2.3 б), д) 2.9 а); Розділу 10 п. 10.1, Розділу 12 п. 12.1, які виразилися в тому, що він керуючи автомобілем без наявності посвідчення на право керування транспортним засобом та страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (0,54‰ етанолу в крові), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого своїми односторонніми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме, без причин технічного характеру, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на заокругленій ділянці дороги праворуч відносно свого напрямку руху, перетнув дорожню розмітку 1.1 Розділу 34 ПДР України та допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення із автомобілем марки «RENAULT Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному йому напрямку.
В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 пасажир автомобіля марки «RENAULT Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому великого горбка лівої плечової кістки із задовільним положенням фрагментів, закритого перелому шилоподібного відростка лівої променевої кістки із задовільним стоянням фрагментів, забою грудної клітки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.
30.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального прзавопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що з урахуванням ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки заявлені ризики існують, а більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.
Тому просить задоволити клопотання.
Підозрюваний та захисник у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечують.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею оцінюється наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
30.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального прзавопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку: протоколом огляду місця події від 29.06.2024 та схемою до нього, де зафіксована слідова інформація, показами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , відеозапису настання дорожнього-транспортної пригоди, відповідно до яких причиною ДТП є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам ПДР.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Слідчим доведена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Слідчим доведена наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 статті 177 КПК України, який підтверджєуться тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін до 3 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.
Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. На даний час кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, зокрема призначаються відповідні експертизи, встановлюються свідки правопорушення. Зважаючи на викладене, про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно неї.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність обрання останньому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором та слідчим.
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
На думку суду, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Керуючись ст.ст. 369, 376, 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого - задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_1 , на строк до 29.09.2025 р.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 29.09.2025 р. наступні обов`язки:
- не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_2 цілодобово.
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду на їх першу вимогу;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;
- утриматись від спілкувуання із потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що вищезазначені обов`язки покладаються на нього на строк до 29.09.2025 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу для виконання направити відповідному начальнику поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Зобов`язати відповідний відділ поліції за місцем проживання ОСОБА_4 згідно з вимогами ч.4 ст.181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , до якого застосований цілодобовий домашній арешт і повідомити про це слідчому.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, відповідному начальнику поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1