Справа № 539/2878/25
Провадження № 1-кп/539/241/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000074, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2025 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубен Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є депутатом, не є інвалідом, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого: 11 червня 2024 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за частиною четвертою статті 246, статтею 336 Кримінального кодексу України (далі КК України) у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

за обвинуваченням, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 307, частиною першою статті 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Історія провадження

16 червня 2025 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2025 року за № 0000074, щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 307, частиною першою статті 309 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2025 року у справі № 539/2822/25 (провадження № 1-кп/539/241/2025) визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17 червня 2025 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 19 червня 2025 року.

Ухвалою суду від 18 червня 2025 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 про проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року судовий розгляд у кримінальному провадженні призначено у відкритому судовому засіданні на 26 червня 2025 року.

Ухвалою суду від 23 червня 2025 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 26 червня 2025 року задоволено клопотання захисника про відкладення розгляду справи для укладення угоди, відкладено судове засідання на 31 липня 2025 року.

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 31 липня 2025 року задоволено клопотання прокурора про відкладення розгляду справи для укладення угоди, відкладено судове засідання на 31 липня 2025 року.

У судовому засідання 13 серпня 2025 року до суду подано угоду про визнання винуватості.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи особою, яка перебуває на лікуванні у медичному центрі Київського міського відділення Міжнародної благодійної організації «Реабілітаційний центр «Сходи» (за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 21/4, ), з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів», перебуваючи на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю та отримуючи у її рамках препарати, що містять наркотичні засоби, 23 лютого 2025 року отримав для самостійного приймання на десять днів препарат «Metаdone ZN», який у своєму складі містить наркотичний засіб метадон.

24 лютого 2025 року приблизно о 13,07 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Полтавська область, місто Лубни, проспект Володимирський, 99, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_8 » за 300 грн дві пігулки метадону, які відповідно до висновку експерта від 26 лютого 2025 року № СЕ-19/117-25/4615-НЗПРАП є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, загальною масою 0,051 г.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи особою, яка перебуває на лікуванні у медичному центрі Київського міського відділення Міжнародної благодійної організації «Реабілітаційний центр «Сходи» (за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 21/4, ), з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів», перебуваючи на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю та отримуючи у її рамках препарати, що містять наркотичні засоби, 21 березня 2025 року отримав для самостійного приймання на десять днів препарат «Metаdone ZN», який у своєму складі містить наркотичний засіб метадон.

21 березня 2025 року приблизно о 16.01 год ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: Полтавська область, місто Лубни, проспект Володимирський, 99, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_8 » за 1 500 грн десять пігулок метадону, які відповідно до висновку експерта від 09 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7699-НЗПРАП є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, загальною масою 0,242 г.

Крім того, ОСОБА_4 на початку березня 2025 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи біля будинку № 99 на проспекті Володимирському у місті Лубнах Полтавської області помітив пакет з речовиною канабіс, який відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено. Після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переніс вказаний пакет до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де заховав у кімнаті, залишивши зберігати до 21 березня 2025 року, з метою особистого вживання, без мети збуту.

21 березня 2025 року о 18.27 год працівниками Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження канабіс, масою згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 04 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7701-НЗПРАП 0,894 г, від 04 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7702-НЗПРАП 6,272 г, а всього загальною масою 7,166 г, що згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 01 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» перевищує невеликі розміри, які ОСОБА_4 незаконно зберігав без мети збуту.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, виготовленні, перевезенні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується: у незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 307 КК України; у незаконному збуті наркотичних засобів, що вчинено повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

До суду надійшла угода про визнання винуватості від 13 серпня 2025 року, укладена між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому статтями 468470 та 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для вказаного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частинами першою, другою статті 307, частиною першою статті 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, відсутність у провадженні потерпілих осіб, яким завдано шкоду, соціальні зв`язки обвинуваченого (наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), наявність постійного місця проживання, тяжкість кримінальних правопорушень, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання: за частиною першою статті 309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі; за частиною першою статті 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за частиною другою статті 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; на підставі частини першої статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; на підставі частини першої статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за частиною четвертою статті 246, статтею 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та згідно зі статтею 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених статтею 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 476 КПК України.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Прокурор у судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за частинами першою, другою статті 307, частиною першою статті 309 КК України, погодився на призначення йому узгодженого покарання та просив затвердити укладену з прокурором угоду.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 та інші передбачені угодою заходи.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався

Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною другою статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У разі недосягнення згоди щодо укладення угоди факт її ініціювання і твердження, що були зроблені з метою її досягнення, не можуть розглядатися як відмова від обвинувачення або як визнання своєї винуватості (частини п`ята та шоста статті 469 КПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 947/10464/21 викладено висновок про те, що «у випадку укладення сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості в порядку, визначеному главою 35 КПК України, дії суду обмежуються відповідним бажанням сторін, а також вимогами КПК України».

За змістом пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468475 цього Кодексу.

Суд відповідно до частини другої статті 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та обвинуваченого обмеження їх права оскарження вироку згідно зі статтями 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо оскарження вироку суду першої інстанції, ухваленого на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості визначені статтею 394 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 307 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Згідно з частиною другою статті 307 КК України ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

За змістом частини першої статті 309 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинеих кримінальних правопорушень, особу винного, який щиро розкаялася, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, раніше судимий, перебував на лікуванні у Київському міському відділенні Міжнародної благодійної організації «Реабілітаційний центр» Сходи», не перебуває під наглядом у ВСП № 4 м. Лубни КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР», перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Лубенської міської ради, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеризується задовільно.

Судом також враховано, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 246 КК України, статтею 336 КК України, та призначено наступне покарання: за частиною четвертою статті 246 КК України у виді позбавлення волі на строк за 5 років, за статтею 336 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі частини першої статті 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За змістом частини першої статті 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог статті 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом.

Відповідно до частини першої статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з частиною першою статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За змістом частини першої статті 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги наведене, суд уважає можливим прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження, призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання за частиною першою статті 309 КК України у виді 2 років обмеження волі; за частиною першою статті 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за частиною другою статті 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; на підставі частини першої статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_4 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; на підставі частини першої статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за частиною четвертою статті 246, статтею 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та згідно зі статтею 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін у виді тримання під вартою у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 належить рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 21 березня 2025 року.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

На підставі статті 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 27 378,80 грн (проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів: від 09 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7699-НЗПРАП 2 387,70 грн, від 04 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7701-НЗПРАП 2 387,70 грн, від 09 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7702-НЗПРАП 2 387,70 грн, від 09 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7700-НЗПРАП 3 565,60 грн, від 18 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/8670-НЗПРАП 3 565,60 грн, від 22 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/8669-НЗПРАП 3 565,60 грн, від 04 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7698-НЗПРАП 2 387,70 грн, від 28 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/9115-НЗПРАП 2 674,20 грн; експертизи спеціальних хімічних речовин від 29 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7857-ФХД 4 457 грн).

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна (частина четверта статті 174 КПК України).

Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2025 року.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд вважає за доцільне також застосувати спеціальну конфіскацію.

За змістом частини першої статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру; 5) ухвали суду про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру (частина друга статті 96-1 КК України).

Згідно з частиною першою статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За матеріалами справи встановлено, що обвинувачений вчинив злочини, передбачені, зокрема, частинами першою та другою статті 307 КК України з корисливою метою, при цьому в нього вилучені 21 березня 2025 року під час особистого обшуку грошові кошти у загальній сумі 190 грн, купюрами номіналом 50 грн № ЕА8369744, 50 грн № АР9585152, 50 грн № АЛ6123929, 20 грн № ЕЛ7559025, 20 грн № АР3027142; в ломбарді «Скарбниця», що за адресою: Полтавська область, проспект Володимирський, 21, вилучені 22 березня 2025 року грошові кошти на загальну суму 1 000 грн купюрами номіналом 500 грн № ЗА1702465 та номіналом 500 грн № ВС2707658, які обвинувачений отримав від злочинної діяльності.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації вказаних коштів, які одержані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 307 КК України.

Речові докази: дві пігулки метадону, які відповідно до висновку експерта від 26 лютого 2025 року № СЕ-19/117- 25/4615-НЗПРАП є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, загальною масою 0,051 г (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області); десять пігулок метадону, які відповідно до висновку експерта від 09 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7699-НЗПРАП є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, загальною масою 0,242 г (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області); змиви з лівої та правої руки ОСОБА_4 , та контрольний зразок марлевого бинта (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області); 14 пігулок метадону, які відповідно до висновку експерта від 15 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7700-НЗПРАП є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, загальною масою 0,346 г (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області); 9 пігулок зопіклону та 5 пігулок димедролу, які відповідно до висновку експерта від 18 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/8670-НЗПРАП є сильнодіючими лікарським засобом (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області); 4 пігулки димедролу, 4 пігулки димедролу, 3 пігулки зопіклони, які відповідно до висновку експерта від 22 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/8669-НЗПРАП є сильнодіючими лікарським засобом (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області); 13 пігулок метадону, які відповідно до висновку експерта від 04 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7698-НЗПРАП є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, загальною масою 0,325 г (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області); нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, яка відповідно до висновку експерта від 28 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/9115-НЗПРАП є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, масою 0,011 г та 0,026 г (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області); речовину рослинного походження канабіс, масою згідно з висновками судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 04 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7701-НЗПРАП 0,894 г, від 04 квітня 2025 року № СЕ-19/117-25/7702-НЗПРАП 6,272 г (передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області), необхідно знищити.

Речові докази мобільний телефон «Nokia» TA1203» IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон «Xiaomi 9c NFC» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 необхіно конфіскувати в дохід держави.

Листок призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_4 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах вказаного провадження.

Кофту, сірого кольору, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області, повернути власнику ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 серпня 2025 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2025 року № 0000074.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 307, частиною першою статті 309 КК України, та призначити йому покарання:

- за частиною першою статті 309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за частиною першою статті 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за частиною другою статті 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі частини першої статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі частини першої статті 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за частиною четвертою статті 246, статтею 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та згідно зі статтею 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 21 березня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, а саме документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 27 378 (двадцять сім тисяч триста сімдесят вісім) гривень 80 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2025 року, на: вилучені 21 березня 2025 року під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 грошові кошти у загальній сумі 190 грн, купюрами номіналом 50 грн № ЕА8369744, 50 грн № АР9585152, 50 грн № АЛ6123929, 20 грн № ЕЛ7559025, 20 грн № АР3027142, мобільний телефон «Nokia» TA1203» IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон «Xiaomi 9c NFC» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , листок призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_4 ; вилучені 21 березня 2025 року під час освідування ОСОБА_4 змиви з його лівої, правої руки та контрольний зразок марлевого бинта, які опечатано у паперовий конверт, кофту сірого кольору, яка була одягнута на ОСОБА_4 ; на вилучені 21 березня 2025 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучені: 13 пігулок білого кольору в трьох блістерах на яких мається напис «Метадон ЗН», 9 пігулок білого кольору в одному блістері на якому мається напис «ЗОПИКЛОН», 5 пігулок білого кольору в одному зеленому блістері, дві пластикові ємкості з залишками речовини білого кольору, 14 пігулок білого кольору в трьох блістерах на яких мається напис «Метадон ЗН», 11 пігулок білого кольору в трьох блістерах, паперовий згорток з речовиною рослинного походження, полімерний пакет, в якому речовина рослинного походження; вилучені 22 березня 2025 року в ломбарді «Скарбниця», що за адресою: Полтавська область, проспект Володимирський, 21, грошові кошти на загальну суму 1 000 грн купюрами номіналом 500 грн № ЗА1702465 та номіналом 500 грн № ВС2707658.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2025 року, на: вилучені 21 березня 2025 року під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 грошові кошти у загальній сумі 190 (сто дев`яносто) гривень, купюрами номіналом 50 (п`ятдесят) гривень № ЕА8369744, 50 (п`ятдесят) гривень № АР9585152, 50 (п`ятдесят) гривень № АЛ6123929, 20 (двадцять) гривень № ЕЛ7559025, 20 (двадцять) гривень № АР3027142, мобільний телефон «Nokia» TA1203» IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон «Xiaomi 9c NFC» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , листок призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_4 ; вилучені 21 березня 2025 року під час освідування ОСОБА_4 змиви з його лівої, правої руки та контрольний зразок марлевого бинта, які опечатано у паперовий конверт, на кофту сірого кольору, яка була одягнута на ОСОБА_4 ; на вилучені 21 березня 2025 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучені: 13 пігулок білого кольору в трьох блістерах на яких мається напис «Метадон ЗН», 9 пігулок білого кольору в одному блістері на якому мається напис «ЗОПИКЛОН», 5 пігулок білого кольору в одному зеленому блістері, дві пластикові ємкості з залишками речовини білого кольору, 14 пігулок білого кольору в трьох блістерах на яких мається напис «Метадон ЗН», 11 пігулок білого кольору в трьох блістерах, паперовий згорток з речовиною рослинного походження, полімерний пакет, в якому речовина рослинного походження; вилучені 22 березня 2025 року в ломбарді «Скарбниця», що за адресою: Полтавська область, проспект Володимирський, 21, грошві кошти на загальну суму 1 000 (тисяча) гривень купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень № ЗА1702465 та номіналом 500 (п`ятсот) гривень № ВС2707658.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia» TA1203» IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон «Xiaomi 9c NFC» IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 , конфіскувати в дохід держави.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до наступного майна: вилучені 21 березня 2025 року у ОСОБА_4 під час особистого обшуку грошові кошти у загальній сумі 190 (сто дев`яносто) гривень, купюрами номіналом 50 (п`ятдесят) гривень № ЕА8369744, 50 (п`ятдесят) гривень № АР9585152, 50 (п`ятдесят) гривень № АЛ6123929, 20 (двадцять) гривень № ЕЛ7559025, (двадцять) гривень № АР3027142; вилучені 22 березня 2025 року в ломбарді «Скарбниця», що за адресою: Полтавська область, проспект Володимирський, 21, грошві кошти на загальну суму 1 000 (тисяча) гривень купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривень № ЗА1702465 та номіналом 500 (п`ятсот) гривень № ВС2707658, конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ кофту, сірого кольору, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Лубенському РВП ГУНП в Полтавській області на вулиці Монастирській 4 у місті Лубнах Полтавської області, повернути власнику ОСОБА_4 .

Речовий доказ листок призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_4 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії судового рішення, з підстав, визначених статтею 394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження, надіслати Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» для вручення обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1