Справа № 135/498/25
Провадження № 1-кп/135/90/25
ВИРОК

іменем України

15.04.2025 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ладижин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 19.02.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2025 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 під час того, як прогулювався по АДРЕСА_2 , на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 , помітив автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Lancer» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого являється ОСОБА_6 , після чого в нього виник умисел незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом.

В цей час ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, переліз через огорожу домоволодіння АДРЕСА_2 і в подальшому, шляхом видавлення вікна незаконно проник в середину приватного будинку.

Знаходячись в приміщенні будинку, а саме в кухні, помітив куртку чорного кольору торгової марки «Nike» колекції «Sport-Fit Storm» і у ОСОБА_5 раптово виник умисел на крадіжку в умовах воєнного стану, а саме даної куртки та цінного майна, що могло знаходитись в її кишенях, та які належать ОСОБА_7 . Керуючись раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 з внутрішньої лівої кишені куртки дістав портмоне, з якого дістав грошові кошти в сумі 1966 грн. 50 коп. та 20 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, таємно, скориставшись відсутністю власника та інших осіб, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, шляхом проникнення у житло, таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в період воєнного стану, здійснив крадіжку куртки чорного кольору торгової марки «Nike» колекції «Sport-Fit Storm» вартістю 1058 грн та грошових коштів в сумі 1966 грн. 50 коп. та 20 доларів США, що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 18.02.2025 становило 831 грн. 10 коп., які належать ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_5 викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме залишив собі для власного користування.

Надалі ОСОБА_5 , перебуваючи в той самий час та за тією ж адресою, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи ні дійсного ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом, без дозволу власника та всупереч його волі, шляхом проникнення у приміщення, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати його для власних потреб, знайшов в середині будинку ключ від автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Lancer» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 та, в подальшому, за допомогою нього розблокував центральний замок автомобіля, який стояв у дворі будинку, відчинив його, незаконно проник до салону автомобіля та, запустивши ключем двигун автомобіля, почав рух вказаним транспортним засобом вулицями м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, таким чином, виконавши всі дії, необхідні для незаконного заволодіння транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення.

15.04.2025 до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена 15.04.2025 між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , та з урахуванням письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно якої ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті у діяннях передбачених ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Розглядаючи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. ч. 2, 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, а саме формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд зазначає про можливість затвердження угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила Кримінального кодексу України та кримінального процесуального законодавства України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В разі затвердження укладеної угоди про визнання винуватості також просив вирішити питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на проведення експертиз та вирішити долю речових доказів.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини кримінального провадження, встановлені досудовим розслідуванням та викладені в угоді про визнання винуватості. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 зазначив, що є всі правові підстави для укладення угоди, тому просив суд угоду про визнання винуватості затвердити, оскільки вона відповідає вимогам чинного законодавства та укладена обвинуваченим добровільно.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не зявилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності та не заперечують щодо укладання угоди про визнання винуватості.

Заслухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, думку представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Порядок здійснення кримінального провадження на підставі угод регламентований статтями 468-475 глави 35 КПК України.

Зокрема, частиною другою статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. При цьому пунктом 1 частини четвертої зазначеної статті регламентовано, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Частиною четвертою статті 474 КПК України визначено перелік питань, які суд зобов`язаний з`ясувати у обвинуваченого перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості.

Зі змісту абзацу п`ятого частини четвертої статті 469 КПК України убачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, класифікується як тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, класифікується як тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Сторони угоди в підготовчому судовому засіданні стверджували, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.

Суд пересвідчився, що дана угода відповідає вимогам ст. 470 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів, обране з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який на момент скоєння злочину, в силу ст. 89 КК України, є раніше не судимим та наявність обставини, що пом`якшує покарання, передбаченої ст. 66 КК України, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно із ч. 1, ч. 2 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 475 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 15.04.2025 укладена між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , та з урахуванням письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підлягає затвердженню та призначенню обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, характер, тяжкість та суспільну небезпеку, спосіб вчинення злочину, узгоджену сторонами міру покарання, даних, які характеризують обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений, матеріальна шкода відшкодована на стадії досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз, а саме: судової транспортно-товарознавчої експертизи (висновок N?CE-19/102-25/3852-АВ від 20.02.2025) у розмірі 1989,75 грн.; судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.7 «Одорологічні дослідження» (висновок СЕ-19/102-25/4187-БД від 07.03.2025) - 4404,60 грн.; судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» (висновок СЕ-19/102-25/4230-Д від 26.02.2025) - 2785,65 грн.; судово-товарознавчої експертизи (висновок N?501/25-21 від 25.02.2025) - 1696,32 грн., на загальну суму у розмірі 10876 гривень 32 копійки.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/227/25 (провадження №1-кс/135/88/25) від 21.02.2025.

Долю речових доказів у даному кримінальному визначити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ч.1 ст. 314, ст. ст. 469, 472, 473, 474, 475, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.04.2025 укладену між прокурором начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , та з урахуванням письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 19.02.2025.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

На підставі частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час утримання його під вартою з моменту затримання 19.02.2025року до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 21.02.2025 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 10876гривень 32 копійки.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме:

- автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Lancer» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 ,що переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 - залишити останньому;

- куртку чорного кольору торгової марки «Nike» колекції «Sport-Fit Storm» вартістю 1058 грн та грошові кошти в загальній сумі 1966 грн 50 коп. та 20 доларів США, номіналами: купюри 500 гривень - 3 штуки з серійними номерами: ЄН8987011; ЄР3925150; ЄН8987012; купюри 200 гривень - 2 штуки з серійними номерами: АН4301934; ЄД7116947, яка з однієї сторони пошкоджена; купюра 10 гривень - 1 штука з серійним номером ЮЕ3161369; купюра в кількості 1 штуки номіналом 20 доларів США з серійним номером MG59380791D; монети України: 10 гривень - 2 штуки; 5 гривень - 4 штуки; 2 гривні - 8 штук; 50 копійок - 1 штука, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_7 ;

- рюкзак чорного кольору, який упакований до спецпакета «Нацональна поліція України» QHY0187104, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_5 ;

- два відрізи марлевих бинтів, які поміщенні в спеціальний пакет Експертної служби МВС України №6127942; дві фланелеві серветки, які поміщенні в спеціальний пакет Експертної служби МВС України №6127940; чохол та три фланелеві серветки, які поміщенні в спеціальний пакет Експертної служби МВС України №5866409; один запаховий слід, який упакований до спецпакета «Національна поліція України» INZ2019518; 12 (дванадцять) слідів пальців рук, які упаковані до спецпакета «Національна поліція України» INZ2016788, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції N?3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1