Справа № 738/1652/25
№ провадження 1-в/738/238/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 ,

представника установи виконання покарань: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року до Менського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням пробаційним наглядом. Клопотання мотивовано тим, що вироком Самарського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 369-2 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах чи займатися правоохоронною діяльністю строком на 1 рік. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.07.2022 вирок Самарського районного суду Дніпропетровської області залишено без змін. На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія «№ 91», відбув відповідну частину призначеного покарання, стягнень не має, має заохочення, сумлінною поведінкою, ставленням до праці та з урахуванням висновку ступеня виправлення засудженого довів своє перевиховання та став на шлях виправлення і вважає, що заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України, а саме: заміни позбавлення волі на пробаційний нагляд, а тому звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримала, вважає його обґрунтованим і просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Представник установи в судовому засіданні охарактеризував засудженого ОСОБА_4 позитивно. Пояснив суду, що 30 червня 2025 року на комісії установи розглянуто питання можливості застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги, передбаченої ст. 82 КК України і прийнято рішення, про те, що ОСОБА_4 заслуговує на застосування даної пільги. Представник установи клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення представника установи, засудженого, захисника, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Згідно пункту третього частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі частини першої статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається зі статті 82 КК України, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, і фактично відбув певну частину покарання, призначеного за вироком суду, тривалість якого визначається частиною четвертою статті 82 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Самарського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 за ч. 2 ст. 369-2 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах чи займатися правоохоронною діяльністю строком на 1 рік. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25.07.2022 вирок Самарського районного суду Дніпропетровської області залишено без змін. З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 28.06.2024 перебуває в місцях позбавлення волі. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно: не допускає порушень встановленого порядку відбування покарання, сумлінно дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 07.01.2025 працевлаштований робітником швейної дільниці. За дотримання встановлених правил поведінки та сумлінного ставлення до праці має одне заохочення. Не перебуває на профілактичних обліках.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_4 має підсумковий (загальний) бал 93, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

До засудження ОСОБА_4 мав постійне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги інформацію про поведінку засудженого ОСОБА_4 протягом всього часу відбування покарання, яка підтверджена письмовими доказами, суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та відбув більше 1/2 частини строку покарання, визначеного судом, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано положення ст. 82 КК України та замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

При виборі виду більш м`якого покарання суд виходить з наступних мотивів.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст. 51 «Види покарань», а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс України статтею 59? «Пробаційний нагляд», за змістом якої пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (ч.4 ст. 59? КК України).

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, а також, із урахуванням внесених змін та доповнень - здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до частини другої статті 59? КК України.

Статтею 51 КК України визначено систему кримінальних покарань, яка включає в себе види покарань та їх порівняльну суворість, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього - найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання - «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання - «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання, ніж позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість заміни засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді пробаційного нагляду, із застосуванням відносно нього обмежень та покладення обов`язків, передбачених чинним законодавством.

Згідно статті 49? КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Самарського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року, замiнити основний вид покарання з позбавлення волi на пробаційний нагляд на не відбутий строк покарання, який станом на дату винесення рішення становить 10 (десять) місяців 15 (п`ятнадцять) днів.

На підставі частини другої статті 591 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1