Справа № 487/3240/25
Провадження № 1-кп/487/526/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000126 від 02.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.12.2024 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.125 КК України до двохсот годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.12.2024, ОСОБА_2 визнано винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК УКраїни та призначено покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт.

Вирок суду набрав законної сили 17.01.2025.

10.04.2025, ОСОБА_2 прибув до Заводського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, де був ознайомлений з умовами та порядком відбуття покарання у вигляді громадських робіт та під розписку попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття покарання, передбачену статтею 389 КК України.

Також ОСОБА_2 був письмово попереджений про необхідність, відповідно до положень ст.37 КВК України, додержуватись встановлених відповідно до закону, порядку та умов відбування покарання, а саме: сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженогооргану з питань пробації.

10.04.2025, начальником Заводського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_2 вручено направлення до Комунального закладу культури "Обласний палац культури", який розташований за адресою пл.Суднобудівників, 3 м.Миколаїв, відповідно до якого 17.04.2025, він мав приступити до відбуття покарання у вигляді громадських робіт.

Однак ОСОБА_2 , достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправні наслідки своїх дій, ухилився від відбування покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт, призначеного за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва, та у визначену дату до Комунального закладу культури "Обласний палац культури" не прибув і до відбуття покарання не приступив.

25.04.2025, провідним інспектором Заводського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, складено акт перевірки , відповідно до якого ОСОБА_2 до відбуття покарання у вигляді громадських робіт не приступив.

Відповідно довідки Заводського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, станом на 30.04.2025, ОСОБА_2 не має відбутої частини покарання у вигляді громадських робіт.

Таким чином, засуджений ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, до їх відбуття без поважних причин не приступив, тим самим умисно ухилився від відбування даного виду покарання.

Ограном досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а саме в ухиленні від відбування покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт, призначеного за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.12.2024, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду за участю захисника ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_2 та визнає його винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а саме: в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований; раніше судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; 07.06.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КпроАП України.

12.12.2024 був мобілізований до Лав ЗСУ та Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №274 від 12.12.2024 призначений номером обслуги 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №289 від 26.12.2024 солдата ОСОБА_2 , визнано таким що з 26.12.2024 самовільно залишив військову частину.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, в силу п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені положення кримінального законодавства узгоджуються зпозицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Езех і Коннорс проти С полученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_2 покарання, у виді пробаційного нагляду у мехах санкції ч.2 ст.389 КК України, з застосуванням положень ст.71 КК України.

Згідно з положеннями ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №761/13964/22.

Положеннями ст.72 КК України не передбачає прямого співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду, однак, таке співвідношення може бути проведено опосередковано через інші види покарань двома способами:

- за допомогою комплексного використання положень підпунктів г) і а-1) п.1 ч.1 ст.72 КК України;

- з використанням положень пунктів 4 і 5 ч.1 ст.72 КК України.

Так, невідбуте ОСОБА_2 покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.12.2024 становить двісті годин громадських робіт.

За приписами ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи, зокрема, з такого їх співвідношення:

пункт 1 - одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, два дні обмеження волі, три дні виправних робіт та вісім годин громадських робіт; тобто двом дням пробаційного нагляду відповідає вісім годин громадських робіт, відтак двісті годин громадських робіт відповідає п`ятдесяти дням пробаційного нагляду;

пункти 4, 5 - одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, вісім годин громадських робіт, відтак двісті годин громадських робіт відповідає двадцяти п`яти дням пробаційного нагляду;

З урахуванням викладеного суд вважає за доцільне при призначені ОСОБА_2 остаточного покарання керуватись пунктами 4, 5 ч.1 ст.7 2 КК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у Постанові від 03.12.2024 у справі №335/1211/23.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог п.п. 4, 5 ч.1 ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.12.2024 у виді громадських робіт строком 160 годин, що відповідає 20 дням пробаційного нагляду, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік двадцять днів з покладенням на нього обов`язків, передбаченихст. 59-1 КК.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 381-382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ч.1 ст.71, п.п.4,5 ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.12.2024 остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік двадцять днів.

Покласти на ОСОБА_2 обов`язки передбачені ч.2 ст.59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом зпитань пробації відповідно до ст.49-2 КВК України.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1