Справа № 758/6613/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 01.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 01.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000050 від 01.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2025, в обідній час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 прибув за адресою: м. Київ, провулок Балтійський, 5, у приміщення салону краси «Beauty Ваг», де познайомився з ОСОБА_6 . В ході побутової розмови з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повідомив останню про проблеми з вільним пересуванням його знайомого ОСОБА_7 , який являється військовозобов`язаним та підлягає оголошеній мобілізації у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на території України та не можливістю ОСОБА_7 вільно виїхати за межі України.

Отримавши від ОСОБА_5 вищевказану інформацію у ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 20.03.2025, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , для себе за вплив на прийняття рішення посадовою особою уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , в ході вищевказаної зустрічі повідомила ОСОБА_5 , про можливість здійснення впливу на прийняття незаконного рішення щодо встановлення неправдивого медичного діагнозу «епілепсія» ОСОБА_7 з метою визнання його військово-лікарською комісією непридатним до військової служби та зняття з військового обліку.

Надалі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, 22.04.2025, о 16 год. 33 хв. під час зустрічі з ОСОБА_5 , яка відбулася за адресою: АДРЕСА_1, у нежитловому приміщенні салоні-перукарні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », повторно повідомила останнього про можливість встановлення ОСОБА_7 неправдивого медичного діагнозу, зокрема «епілепсія» або «ішемічний інсульт», що є підставою визнання останнього непридатним до військової служби з подальшим зняттям з військового обліку.

В подальшому, діючи на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, ОСОБА_6 25.04.2025 о 12 год. 45 хв., під час зустрічі з ОСОБА_5 , яка відбулася за адресою: м. Київ провул. Балтійський, 5, неподалік кав`ярні «Хлібна кава» отримала від останнього копії документів виданих на ім`я ОСОБА_7 , зокрема копії паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду, довідки про реєстрацію місця проживання, документацію отриману останнім в ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідні для подальшого встановлення ОСОБА_7 посадовими особами Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради Київської обласної клінічної лікарні (), які згідно статті 81 ЦК України є посадовими особами юридичної особи публічного права, які згідно примітки до статті 369-2 КК України (підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції") є особами уповноваженими на виконання функцій місцевого самоврядування, неправдивого медичного діагнозу «ішемічний інсульт».

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_6 , 05.05.2025 о 13 год. 20. хв. в ході зустрічі з ОСОБА_5 , яка відбулася за адресою: м. Київ провул. Балтійський, 5, неподалік кав`ярні «Хлібна кава» повідомила ОСОБА_5 про необхідність надання оригіналів паспорту та ідентифікаційного коду виданих на ім`я ОСОБА_7 а також висунула вимогу про передачу їй наступного дня частини грошових коштів в сумі 3000 доларів США для встановлення ОСОБА_7 неправдивого медичного діагнозу «ішемічний інсульт».

Крім того, цього ж дня, 05.05.2025 о 17 год. 46 хв. ОСОБА_6 зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 , використовуючи месенджер «Телеграм» надіслала на номер телефону НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 повідомлення про необхідність передачі їй всієї суми, а саме 6000 доларів США для встановлення ОСОБА_7 неправдивого медичного діагнозу «ішемічний інсульт». При цьому, в ході листування в месенджері «Телеграм» ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_5 , що зустріч з останнім запланована о 9 год. 30 хв. 06.05.2025 в ТРЦ «Променада центр», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Овруцька, 18, неподалік магазину «Рошен», що знаходиться у приміщенні вищевказаного торгово-розважального центру.

Надалі, 06.05.2025, о 9 год. 36 хв., ОСОБА_5 прибувши за адресою: м. Київ вул. Овруцька, 18, зустрівся з ОСОБА_8 , яка діяла за вказівкою та в інтересах ОСОБА_6 після чого ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_6 висунула вимогу ОСОБА_5 про необхідність провести перевірку грошових коштів в найближчому обмінному пункті.

В подальшому, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 зайшли до пункту обміну валют, а саме: Київське відділення №91 ТОВ «ФК «Альянс капітал груп» (), який розташований за адресою: м. Київ вул. Багговутівська, 17/21, де ОСОБА_5 06.05.2025 о 9 год. 38 хв. передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 6000 доларів США (офіційний курс НБУ станом на 06.05.2025 складає 41,6036 грн. за 1 долар США), що еквівалентно 249621,6 гривень.

06.05.2025, слідчим на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва за №758/6089/25 від 30.04.2025 проведено обшук в приміщенні салону краси «Beauty bar» за адресою: м. Київ, провулок Балтійський, будинок 5, під час якого виявлено та вилучено ксерокопії документів на громадянина ОСОБА_9 , 1970 р.н., солдата в/ч НОМЕР_3 : протокол ультразвукового обстеження №1931 від 21.06.2024; виписку від лікаря-невролога від 13.06.2024; довідку ВЛК від 03.07.2024; виписку ОСОБА_10 на ВЛК від 24.06.2024; три блокноти із чорновими записами.

Вищевказані речі 06.05.2025 слідчим визнані речовими доказами.

Вказує, що у даному випадку вищевказані ксерокопії медичних документів на ОСОБА_9 , із встановленим останньому ВЛК діагнозів хвороб, що призвели до встановлення придатності останнього до проходження військової служби в ЗСУ, потребують ретельного дослідження та перевірки, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення що пов`язано із впливом на прийняття рішення уповноваженими особами саме у сфері встановлення фіктивних медичних діагнозів військовозобов`язаним особам. Вказані документи можуть свідчити про те, що ОСОБА_6 за грошові кошти вчиняючи вплив на уповноважених осіб, допомагала військовозобов`язаним встановлювати їм фіктивні медичні діагнози, тому після їх дослідження та перевірки викладеної в них інформації можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Три блокноти із чорновими записами містять в собі інформацію щодо протиправної діяльності ОСОБА_6 , тому інформація в них потребує вивчення та аналізу, оскільки може стосуватися фактів чи обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, та у подальшому використана як доказ.

Таким чином вилучені ксерокопії документів за місцем роботи ОСОБА_6 та три блокноти із чорновими записами підпадають під всі ознаки речових доказів, визначених ст. 98 КПК України. Метою застосування заходу забезпечення - арешту майна є збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із підстав, наведених в ньому, та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000050 від 01.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України..

06.05.2025 слідчим на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва за №758/6089/25 від 30.04.2025 проведено обшук в приміщенні салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Київ, провулок Балтійський, будинок 5, під час якого виявлено та вилучено ксерокопії документів на громадянина ОСОБА_9 , 1970 р.н., солдата в/ч НОМЕР_3 : протокол ультразвукового обстеження №1931 від 21.06.2024; виписку від лікаря-невролога від 13.06.2024; довідку ВЛК від 03.07.2024; виписку Ангіохірурга на ВЛК від 24.06.2024; три блокноти із чорновими записами.

06.05.2025 слідчим УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 вилучене майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що такі речі та документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказане вище майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором, у відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, а тому, на підставі викладеного вище, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В ИВ :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 01.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку від 06.05.2025 в приміщенні салону краси «Beauty bar» за адресою: м. Київ, провулок Балтійський, будинок 5, під час якого виявлено та вилучено ксерокопії документів на громадянина ОСОБА_9 , 1970 р.н., солдата в/ч НОМЕР_3 : протокол ультразвукового обстеження №1931 від 21.06.2024; виписку від лікаря-невролога від 13.06.2024; довідку ВЛК від 03.07.2024; виписку Ангіохірурга на ВЛК від 24.06.2024, а також три блокноти із чорновими записами підозрюваної ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12