Справа № 522/5442/22
Провадження по справі № 1-кп/522/92/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі суду:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження № 0007219 від 13.09.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, маючого середньою освіту, не одруженого, без реєстрації та фактичного місця проживання на території Одеської області та м. Одеси, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що влітку 2016 року, ОСОБА_3 у зв`язку з наявними у останнього борговими відносинами перед невстановленими особами, вирішив разом зі своєю рідною матір`ю ОСОБА_9 , продати за грошову винагороду нерухоме майно, а саме: житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого погашення боргу.

Отримавши грошову винагороду, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , на протязі тривалого часу мешкали на орендованих квартирах, які розташовані на території м. Одеси. При цьому грошові кошти від продажу квартири перебували у ОСОБА_9 , а боргові відносини ОСОБА_3 так і не були вирішеними.

Отримавши неодноразову відмову від ОСОБА_9 про надання йому у позику грошових коштів від суми, отриманої внаслідок продажу квартири, у скрутній ситуації, між ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_9 виникли неприязні стосунки, які тривали на протязі тривалого періоду часу. Достовірно знаючи, що його мати є інвалідом, має обмежені можливості пересування (пересувається на інвалідному візку), мала останнім часом слабкість до вживання спиртних напоїв, в зв`язку з раніше виниклими неприязненими стосунками, обвинувачений вирішив позбавити життя ОСОБА_9 .

Так, маючи за мету вчинення умисного вбивства, ОСОБА_3 , перебуваючи у пошуках місця вчинення кримінального правопорушення, за допомогою інтернет мереж, через сайт пошуку нерухомого майна «OLX», знаходить та в подальшому орендує на нетривалий час однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , де, розрахувавшись з власницею ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_9 , 24.11.2016 в`їхали до вказаного приміщення.

Знаючи, що ОСОБА_9 зловживає спиртними напоями, ОСОБА_3 , починаючи с 24.11.2016 починає купувати спиртні напої (горілку) та спаювати до непритомного стану останню.

30.11.2016 року у вечірній час, з метою досягнення мети, яка полягала в умисному вбивстві, обвинувачений купив горілку об`ємом 0,7 літра, після чого починав спаювати свою мати ОСОБА_9 .

Так, 01.12.2016 у ранковий час, від споживання алкогольних напоїв, ОСОБА_9 втратила свідомість, чим перебувала у беззахисному стані та була неспроможна чинити опір ОСОБА_3 , однак продовжувала подавати ознаки життя.

Реалізуючи свої умисні дії, спрямовані на умисне вбивство, та не зважаючи, що ОСОБА_9 втратила свідомість, перебувала у беззахисному стані, та була неспроможна чинити опір ОСОБА_3 , однак продовжувала подавати ознаки життя, ОСОБА_3 руками та ногами наніс множинні удари потерпілій, в результаті чого завдав потерпілій травми шиї у виді повного перелому правого великого рожку під`язичної кістки, поблизу місця з`єднання рожка з тілом, повного перелому поблизу верхівки лівого великого рожка під`язикової кістки поблизу місця з`єднання рожка з тілом, неповний перелом правої пластини щитоподібного хряща поблизу серединних відділів, повного перелому на дузі перснеподібного хряща справа поблизу серединних відділів, повний перелом правого великого рожку під`язикової кістки в ділянці верхівки, два неповних переломи на лівій пластині щитоподібного хряща, неповний перелом в місці переходу дуги в пластину перснеподібного хряща справа, два повних переломи на дузі перснеподібного хряща зліва та в місці переходу дуги в пластину перснеподібного хряща, а також переломи правих ребер з 2 по 10, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 могла настати від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї, що підтверджується наявністю видових ознак у вигляді переломів рожків під`язикової кістки та пластин перснеподібного хряща.

Після умисного вбивства ОСОБА_3 на інвалідної колясці вивіз свою матір ОСОБА_9 на територію парка Шевченко в м. Одесі, де облив її горючою сумішшю та здійснив підпал тіла.

Крім того, 01.12.2016, у невстановлені слідством час та місці, ОСОБА_3 , з метою приховування місця вчинення кримінального правопорушення, а саме вбивства свої рідної мами ОСОБА_9 , за допомогою заздалегідь придбаних горючих речовин «Розпалкою для вуглів» розповсюдив речовину по всій площі орендованої квартири, після чого, за допомогою сірників підпалив квартиру.

Переконавшись, що в квартирі розпочалась пожежа, яка неминуче буде продовжуватись, ОСОБА_3 вийшов з квартири та спрямував у невідомому напрямку.

Пожежею знищено та пошкоджено майно у квартирі АДРЕСА_2 , а сама квартира стала непридатною для проживання. Сума матеріальних збитків, заподіяних потерпілій внаслідок пошкодження частини квартири № 9 та знищення й пошкодження майна, що знаходилося в ній, складає 1000000 гривень, що більш ніж у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто заподіяно шкоду в особливо великих розмірах.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками:

- ч. 1 ст. 115 КК України, а саме - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині;

- ч. 2 ст. 194 КК України, а саме - умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину частково, а саме в умисному знищенні та пошкодженні майна у квартирі АДРЕСА_2 , шляхом підпалу.

В умисному вбивстві своєї матері ОСОБА_9 обвинувачений себе винним не визнав та заявив, що вбивство її він не вчиняв.

Так, обвинувачений повідомив, що на момент вчинення злочину мешкав з матір`ю - ОСОБА_9 в орендованій квартирі АДРЕСА_4 . Відносини між ними були ідеальними. Він мешкав з мамою разом з дитинства до 2009 року, а після періодічно. ОСОБА_9 завжди міг заробити на життя, адже міг робити і сантехнічні роботи, і ремонтні роботи по дому, городу тощо.

В 2015 році він влаштувався працювати на фірму по встановленню сонячних панелей, проте у зв`язку з невеликою заробітною платою почав красти мідь зі складу, про що в подальшому особисто зізнався директору фірми, який наказав розрахуватися за борг в сумі близько 6 тисяч доларів США. Директор повідомив ОСОБА_9 про борг її сина та запропонував продати квартиру для повернення йому боргу.

В середені листопада 2016 року ОСОБА_3 з матір`ю продали квартиру померлої бабусі, розташовану по АДРЕСА_5 в якій вони мешкали, за 18 тисяч доларів США. Вони хотіли розрахуватися за борг та купити для матері невеликий будинок в області. Проте спочатку почали орендовувати квартири в місті, у тому числі квартиру на АДРЕСА_6 . Грошові кошти завжди залишались вдома, ОСОБА_3 міг вільно ними розпоряджатися.

Грошове зобов`язання перед директором фірми ОСОБА_3 не здійснив, адже директор передав борг обвинуваченого іншим людям, які на той момент вже нарахували борг ОСОБА_9 в сумі 30000 доларів США. ОСОБА_3 знав, що на той момент він вже знаходився в розшуку за ст. 191 КК України.

Його мати - ОСОБА_9 не могла самостійно ходити, так як після отриманих травм від домашнього насилля від батька та внаслідок алкоголізму з 90 - х років в неї боліли ноги. З 2010-2011 року ОСОБА_9 почала погано ходити, а з 2012 року пересувалась лише на візку. Вона зловживала алкогольними напоями, які за її проханням купляла як бабуся, так і сам ОСОБА_3 . Вона благала його купити смертельну дозу снодійного, проте ОСОБА_3 не погоджувався. Останній час його мати вживала кожного дня біля 2,5 міцного алкоголю, так як в неї були сильні болі.

Відповідаючи на запитання учасників процесу ОСОБА_3 пояснив, що теоретично його матір могла когось пустити до квартири, адже він неодноразово на неї сварився, що вона за його відсутності робила замовлення через службу доставки.

30.11.2016 зранку він бачив матір, вона була живою, проте ще не зовсім у тверезому стані, біля неї було біля 0,5 літра алкоголю. Він зачинив вхідні двері на ключ та пішов з квартири на роботу. Інший ключ перебував у ОСОБА_9 .

Увечері 30.11.2016 біля 20.00-21.00 години він повернувся додому. Чи були вхідні двері зачинені/відчинені, ОСОБА_3 не пам`ятає. На ліжку в кімнаті він побачив мертву мати, яка лежала, звісивши руку та ногу. Підійшовши до неї, він побачив, що в неї на шиї була чорна полоса. Зрозумівши, що його матір була насильно задушена, ОСОБА_3 злякався, що його звинуватять у вчиненні вказаного злочину.

Першою причиною стало те, що він перебував у розшуку, а по-друге, що усім його родичам та знайомим відомо, що ОСОБА_3 при конфлікті ніколи не дрався, проте обирав для себе більш виважену тактику. Йому було достатньо зупинити фізичний тиск нападників шляхом «придушення» людини, тоді людина зупиняла свої фізичні вимоги та залишала ОСОБА_3 у спокої.

Зрозумівши вказане, ОСОБА_3 не став викликати працівників поліції. Як зазначив ОСОБА_3 , якщо б він знав про інші тілесні ушкодження (чисельні переломи ребер, тощо) він би обов`язково викликав працівників поліції.

Перевіривши обстановку в квартирі, яка на перший погляд не була порушена, ОСОБА_3 виявив зникнення грошових коштів, отриманих від продажу квартири. Спочатку ОСОБА_3 думав, що гроші викрали особи, які прийшли за існуючим боргом, але потім почав гадати, що їх викрали якісь невідомі, які помітили, що він винайняв недешеву квартиру і вдень не перебував вдома.

ОСОБА_3 був в дуже пригніченому стані у зв`язку з втратою матері. Він вирішив помити мати та передягнути, так як остання з ранку перебувала в сорочці. Потім, розуміючи, що без грошей та перебуваючи у розшуку, він не зможе виконати бажання матері щодо її кремації, він вирішив вранці відвезти матір до пірсу на спалити її тіло біля моря.

Зранку ОСОБА_3 просочив одежу матері горючою сумішшю (використав 2 банки), та повіз матір на колясці через парк ОСОБА_11 до моря. Проте, по дорозі, позад нього йшов чоловік з собакою, яка почала гавкати на ОСОБА_3 , тому останній злякався, підпалив матір та побіг додому.

Повертаючись до квартири, ОСОБА_3 вирішив підпалити квартиру з трьох причин: 1) щоб скоріше ідентифікували труп матері, тобто щоб поліція об`єднала ці дві події - пожежу та згорілий труп; 2) хотів помститися місцю, де вбили його матір; 3) зробити поминальне випалювання на честь матері, адже йому не вдалося виконати її бажання та розвіяти прах на морі.

Для цього, ОСОБА_3 зайшов на ринку «Привоз», де купив горючу суміш для розпалювання, якою облив квартиру, відкрив газ на кухні, забрав кошеня та, підпаливши квартиру, пішов з будинку.

ОСОБА_3 знаходився в поганому стані, хотів помститися своєму батьку, так як вважав його винним у тому, що його мама пила, жила таким життям і померла за вказаних обставин. Пробувши деякий час в барі, він дочекався електричку в с. Кремидівку, та поїхав до свого батька. Зайшовши до його будинку, одразу почав з ним битися, душити, проте коли останній почав хрипіти, ОСОБА_3 відпустив його, пожалкував про вчинене. Увечері вони випивали з батьком, а зранку ОСОБА_3 поїхав від нього.

Якийсь час він мешкав на АДРЕСА_10, де працював в пункті прийому металобрухту та допомагав двірникам. В середині лютого 2017 року за ним приїхали працівники поліції, проте він заперечував, що він є ОСОБА_3 і переконував в цьому працівників поліції. Потім ОСОБА_3 став їздити по Одеській області та сусіднім областям, отримуючи тимчасові заробітки. Затримали його в м. Одесі в період комендантського часу ТРОшники.

Відповідаючи на запитання учасників процесу, ОСОБА_3 повідомив, що в нього не було підстав вбивати свою матір. Вона не могла йому ніяким чином завадити здійснювати будь які дії, він спокійно міг забрати грошові кошти та розпорядитися ними. Причин для її вбивства у ОСОБА_3 не було. Якщо би він хотів її вбити, він міг би це зробити іншим шляхом, не залишаючи слідів отрути, тощо.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , пояснив, що він раніше був одружений з ОСОБА_9 , з якою у них народився син ОСОБА_3 . Багато років тому він перестав з нею разом проживати, після чого вона забрала доньку та сина та стала проживати окремо. Він тривалий час ні з ким із них не спілкувався, а коли і спілкувався з сином, то відносини між ними були погані. Йому відомо, що його колишня дружина стала інвалідом, вживала алкогольні напої та що пересувалась на інвалідному візку. Проживала вона разом з сином ОСОБА_3 на орендованих квартирах, так як свою вони продали. Останній раз він бачив свого сина давно, коли той приїздив до нього в гості в с. Кремідівка, Комінтернівського району Одеської області, де він проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що буває у парку Шевченко в м. Одесі, де гуляє з собакою. 01.12.2016 біля 07.15 в парку вона виявила інвалідну коляску та труп людини в обгорілому стані, у зв`язку з чим викликала працівників поліції.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 повідомив, що являється покупцем квартири АДРЕСА_7 . Квартира була без ремонту. Повідомили, що в ній мешкали хвора матір з сином.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , яка є співмешканкою ОСОБА_8 , пояснила, що декілька років тому, коли саме не пам`ятає, в один із вечорів у себе вдома вона зустріла свого співмешканця ОСОБА_8 і його сина, які сварилися між собою, ОСОБА_3 молодший бився з батьком, проте причина бійки ОСОБА_15 не відома. Про що вони розмовляли та в чому був одягнений ОСОБА_3 свідок не пам`ятає. Син та батько не пили, а вона випивала в барі. Ходила з ОСОБА_3 , в той вечір ОСОБА_3 залишився в них ночувати, проте причина, чому він приїжджав, свідку не відома. Про маму він нічого не розказував їй.

Ураховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в ході судового розгляду судом були досліджені письмові докази в кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України.

-Копія витягу з кримінального провадження №0009076 від 01.02.2016 щодо надходження заяви від ОСОБА_13 про виявлення нею на АДРЕСА_8 в парку обгорілого трупу жінки в інвалідному візку (т. 1 а.п.1);

-Копія протоколу огляду місця події від 01.12.2016, а саме ділянки, розташованої в парковій зоні парку «Т. Шевченка» в м. Одесі, на якій виявлено обгорілий труп невідомої особи (жіночий) в напівсидячому положенні. В ході огляду вилучено: черевик, волосся, серветку, шкарпетку чорного кольору, проби ґрунту, штани чорного кольору, хутряну шапку, змиви на наявність паливо-мастильних матеріалів. Труп направлено до ООБСМЕ (т. 1 а. п. 3-17);

-Протокол огляду від 01.12.2016 трупу ОСОБА_9 . В ході огляду з трупу виявлено та вилучено кров, яка поміщена в скляні банки. Під час огляду застосовані технічні засоби у виді фотофіксації на апарат «Canon» (т.1 а.п. 21-23);

-Протокол обшуку від 01.12.2016 у приміщенні підстанції «Одесаобленерго», звідки було вилучено жорсткий диск марки «Seagate» (т. 1 а.п. 25-28);

-Ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2016 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме жорсткий диск марки «Seagate»;

- Заяви начальника відділу ТОВ «ІТ Шаг»; начальника відділу ТОВ «Стадіон Чорноморець», адміністратора кафе «Схеу»; директора ОФ «СА АРЛАОС», продавця ОСОБА_16 , заступника керівника ОП ОО ВО «Самооборона Майдана» про видання відеозаписів з камер відео нагляду, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 3 , вул. Маразлієвська, 1/20, вул. Троїцька, 9, Троїцька, 1, Маразліївська, 1а, Канатна, 35 (т.1 а.с. 34-40);

-рапорт о/у Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 , який має відомості про огляд відеозапису, виданого представниками ОП ОО ВО «Самооборона Майдана» (т.1 а.с. 41-47).

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2016 про надання тимчасового доступу до речей ПРАТ «Київстар», а саме інформації щодо мобільного номеру телефона НОМЕР_1 , яким користувалась ОСОБА_10 (останній телефонний дзвінок від ОСОБА_3 ) у період часу з 01.12.2016 по 08.12.2016 та про надання тимчасового доступу до речей ТОВ «Лайфселл», а саме інформації з мобільних номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_3 у період часу з 01.12.2016 по 08.12.2016 (т.1 а.п. 48-51);

-копія чеку №37 від 01.12.2016 ПП «Таврія Плюс», про реалізацію рідини для розпалу (500 мл.) - 2 шт., 1000 мл.-2 шт., пакету «Таврія -В» - 1 шт., цигарки - 1 уп. на загальну вартість 158,86 гривень (т.1 а.п. 53);

-ДВД з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження супермаркету «Таврія В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Осіпова, 10 (т. 1 а.п. 54);

-копія витягу з ЄРДР №0009130 від 02.12.2016 про надходження заяви від ОСОБА_18 щодо прийняття заходів до невстановленої особи, яка здійснила підпал квартири АДРЕСА_2 (т.1 а.п.56);

-заява ОСОБА_18 щодо прийняття заходів до невстановленої особи, яка 01.12.2016 здійснила підпал квартири його доньки за адресою: АДРЕСА_9 (т.1 а.п.57);

-протокол огляду місця події від 02.12.2016, а саме квартири АДРЕСА_2 . В ході огляду вилучено - полімерну пляшку, термічно пошкоджену пляшку, рідину, з якої перелито в герметичну ємність, полімерну пляшку з рідиною, полімерну пляшку та фрагменти цигарок (т.1 а.п. 59-72).

-постанова слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 05.12.2016 про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_3 (т.1 а.п.81-82);

- протокол огляду предметів від 23.02.2017, а саме DVD-диску з відеозаписами, наданого представниками ОП ОО «Самооборона Майдана» (т.1 а.п. 86- 92);

- постанова прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 від 24.07.2017 про об`єднання матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.п. 97-98);

- ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 122-127);

- висновок експерта №946-3725/2016 від 01.12.2016 - 04.01.2017, згідно якого, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 та медико-криміналістичному дослідженні, виявлені наступні ушкодження: травма шиї у вигляді повного перелому правого великого рожку під`язичної кістки, поблизу місця з`єднання рожка з тілом; повний перелом поблизу верхівки лівого великого рожка під`язикової кістки; неповний перелом правої пластини щитоподібного хряща поблизу серединних відділів; повний перелом на дузі перснеподібного хряща справа поблизу серединних відділів. Всі зазначені переломи могли утворитися від розгинання при прикладанні травмуючої сили в місцях переломів.

Повний перелом правого великого рожку під`язикової кістки в ділянці верхівки; два неповних переломи на лівій пластині щитоподібного хряща; неповний перелом в місці переходу дуги в пластину перснеподібного хряща справа; два повних переломи на дузі перснеподібного хряща зліва та в місці переходу дуги в пластину перснеподібного хряща, а також переломи правих ребер з 2 по 10, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Також не виключається, що всі ушкодження органокомплексу гортані та переломів грудини і правих ребер могли бути заподіяні за декілька хвилин до настання смерті.

Смерть ОСОБА_9 могла настати від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї, що підтверджується наявністю видових ознак у вигляді переломів рожків під`язикової кістки та пластин перснеподібного хряща. Труп було піддано дії полум`я після настання смерті. При судово - токсилогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт у концентрації 4.2 % (т.2 а.п. 2-12);

- висновок експерта № 1653-Х від 27.02.2017 згідно якого, у наданих на експертизу змивах та зразках ґрунту, вилучених під час огляду місця події від 01.12.2016, виявлені сліди змінених світлих нафтопродуктів (бензин, газ, дизельне пальне) (т. 2 а.п. 58-62);

- висновок експерта №171В від 01.02.2017, згідно якого, пожежа, яка сталася 01.12.2016 в квартирі АДРЕСА_2 , характеризується наявністю чотирьох просторово незалежних осередків:

1-й на ліжку, яке знаходиться в північно-східній частині кімнати №2;

2-й на підлозі в північно-східній частині кімнати №2;

3-й на підлозі в центральній частині кімнати №2;

4-й на підлозі в південно-західній частині кімнати №2.

Безпосередньою причиною пожежі в квартирі АДРЕСА_2 є контакт штучно занесеного джерела розпалювання вогневого типу полуменевої форми горіння (палаючі сірники, запальнички, тощо) з горючими матеріалами (деревина, тощо) в осередках пожежі. (т.2 а.п. 65-83).

- висновок експерта № 1654-Х від 12.05.2017, згідно якого, на наданій на експертизу пляшці «Газ керосин» виявлені сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензин, газ, дизельне пальне) (т. 2 а.п. 92-96);

- висновок судово-психіатричного експерта №147 від 19.04.2022, згідно якого, підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, у зв`язку з чим, він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час підозрюваний ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом підозрюваний ОСОБА_3 може предстати перед слідством та судом (т. 2 а.п. 97-100).

Суд, дослідивши надані сторонами судового провадження докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 194 КК України знайшла своє підтвердження та підтверджується як свідченнями обвинуваченого ОСОБА_3 , який визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину та надав суду детальні пояснення щодо навмисного готування ним та підпалу належної ОСОБА_10 квартири АДРЕСА_2 , так і письмовими доказами у справі, у тому числі:

-копією чеку №37 від 01.12.2016 ПП «Таврія Плюс», про реалізацію рідини для розпалу (500 мл.) - 2 шт., 1000 мл.-2 шт., пакету «Таврія -В» - 1 шт., цигарки - 1 уп. на загальну вартість 158, 86 гривень (т.1 а.п. 53);

-копєю витягу з ЄРДР №0009130 від 02.12.2016 про надходження заяви від ОСОБА_18 щодо прийняття заходів до невстановленої особи, яка здійснила підпал квартири АДРЕСА_2 (т.1 а.п.56);

-заявою ОСОБА_18 щодо прийняття заходів до невстановленої особи, яка 01.12.2016 здійснила підпал квартири його доньки, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 (т.1 а.п.57);

- протоколом огляду місця події від 02.12.2016 квартири АДРЕСА_2 ;

- висновком експерта №171В від 01.02.2017, згідно якого, пожежа, яка сталася 01.12.2016 в квартирі АДРЕСА_2 , характеризується наявністю чотирьох просторово незалежних осередків:

1-й на ліжку, яке знаходиться в північно-східній частині кімнати №2;

2-й на підлозі в північно-східній частині кімнати №2;

3-й на підлозі в центральній частині кімнати №2;

4-й на підлозі в південно-західній частині кімнати №2.

Безпосередньою причиною пожежі в квартирі АДРЕСА_2 є контакт штучно занесеного джерела розпалювання вогневого типу полуменевої форми горіння (палаючі сірники, запальнички, тощо) з горючими матеріалами (деревина, тощо) в осередках пожежі (т.2 а.п. 65-83).

Одночасно суд, дослідивши надані сторонами судового провадження докази, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 не доведена і він підлягає виправданню в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України за недоведеністю його вини у вчиненому злочині, і вичерпанні можливості їх отримати із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні поряд з іншими підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Яллог проти Німеччини» (11 липня 2006 року), «Шабельник проти України» (19 лютого 2009 року), зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи.

Згідно із ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.

Проте ці вимоги закону під час досудового слідства і розгляду справи в судовому засіданні не були виконані, обставини, які мають істотне значення для вирішення питання, чи справді ОСОБА_3 вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 , і якщо так, то з яких мотивів і за яких обставин, належним чином не з`ясовані.

Щодо формулювання обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті.

Так, відповідно до обвинувального акту вбачається, що отримавши грошову винагороду, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , на протязі тривалого часу починають мешкати на орендованих квартирах, які розташовані на території м. Одеси. При цьому грошові кошти від продажу квартири перебували у ОСОБА_9 .

Відповідні твердження сторони обвинувачення не підтвердженні жодним письмовим доказом чи свідченнями потерпілого/свідків.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суду, що квартиру бабусі вони продали приблизно в середині листопада 2016, у зв`язку з чим йому потрібно було знятися з реєстрації, після чого вони почали винаймати квартири. Зазначені відомості відповідають відомостям, зазначеним у довідці ВОМІРМП УПГПРЕ ГУДМС України в Одеській області від 20.05.2022 ,відповідно до якої 22.09.2016 ОСОБА_3 знято з реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

В ході судового розгляду, доводи обвинуваченого щодо нетривалого перебігу часу щодо оренди чужого майна спростовані не були, протилежні відомості, зазначені в обвинувальному акті, доведені не були.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що він мав вільний доступ до грошових коштів, отриманих внаслідок продажу квартири. Їх він витрачав на оренду квартир, покупку продуктів, тощо. Мати не контролювала його у використанні грошей, вона постійно знаходилась в алкогольному сп`янінні, не виходила з квартири у зв`язку із фізичним станом.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що йому відомо що його колишня дружина стала інвалідом, вживала алкогольні напої та що пересувалась на інвалідному візку.

Свідки, допитані в судовому засіданні, не повідомляли з цього приводу жодних обставин.

Таким чином, відомості зазначені в обвинувальному акті, щодо обмеження прав на використання ОСОБА_3 грошових коштів, отриманих за продаж квартири, не знайшли свого підтвердження, доводи обвинуваченого щодо вільного використання грошей, не спростовані стороною обвинувачення.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять підтвердження зазначеного в обвинувальному акті факту, що, отримавши неодноразову відмову від ОСОБА_9 про надання йому у позику грошових коштів, між ОСОБА_3 та його матір`ю ОСОБА_9 виникли неприязні стосунки, які тривали на протязі тривалого періоду часу.

Допитані в судовому засіданні потерпілий та свідки не надавали з цього питання жодних показань. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які підтверджують наведені факти (протоколи про адміністративне правопорушення, негативна характеристика з з місця мешкання, тощо).

Таким чином, сукупністю всіх досліджених в судовому засіданні обставин не доводиться зміст і спрямованість умислу обвинуваченого на умисне вбивство потерпілої.

Далі обвинувальний акт містить висновки, що ОСОБА_9 мала лише останнім часом слабкість до вживання спиртних напоїв.

Проте, відповідно до свідчень обвинуваченого ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, вбачається, що мати обвинуваченого хворіє на алкоголізм ще з 90- х років. З 2010-2011 року, ОСОБА_9 внаслідок отриманих травм від домашнього насилля батька та алкоголізму почала погано ходити, а з 2012 року пересувалась лише на візку. Вона зловживала алкогольними напоями, які за її проханнями купляла як бабуся, так і сам ОСОБА_3 . Останній час його мати вживала кожного дня біля 2,5 міцного алкоголю, так як в неї були сильні болі.

Протилежні доводи чи письмові докази стороною обвинувачення в судовому засіданні надано не було. Доводи обвинуваченого не спростовано.

Далі, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що, знаючи, що ОСОБА_9 зловживає спиртними напоями, ОСОБА_3 , починаючи с 24.11.2016, починає купувати спиртні напої (горілку), та спаювати до непритомного стану останню. 30.11.2016 року у вечірній час, купує горілку об`ємом 0,7 літра, після чого починає спаювати свою мати ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснював, що алкогольні напої він за проханням ОСОБА_9 купляв щодня, так як в неї був біль, а від алкоголю вона менше відчувала біль.

Матеріали кримінального провадження не містять письмових доказів, які б свідчали про початок придбання ОСОБА_3 алкогольних напоїв саме з 24.11.2016 по 01.12.2016. Не доведено факт навмисного спаювання ОСОБА_9 . Свідки, які б підтвердили зазначені обставини, також відсутні.

В завершальній частині формулювання обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 115 КК України сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_3 , скориставшись беззахисним станом ОСОБА_9 , руками та ногами наніс множинні удари потерпілій, які завдали чисельні травми та переломи, у тому числі ребер з 2 по 10.

Смерть ОСОБА_9 могла настати від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї, що підтверджується наявністю видових ознак у вигляді переломів рожків під`язикової кістки та пластин перснеподібного хряща.

Проте, в ході судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 стороною обвинувачення не надано підтверджуючих доказів, що отриманні ОСОБА_9 тілесні ушкодження були здійсненні саме обвинуваченим ОСОБА_3 .

Свідків, які б були очевидцями вчиненого злочину, чи навіть таких що могли чути звуки, характерні нанесенню/отриманню тілесних ушкоджень стороною обвинувачення до суду не представлено.

Свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 про його відсутність 01.12.2016 з 09.00 - 21.00 вдома, під час вбивства ОСОБА_9 не спростовані в ході судового розгляду обвинувального акту.

Таким чином, наведені в обвинувальному акті факти стосуються лише фіксації характеру виявлених на трупі тілесних ушкоджень і механізму їх отримання, проте до суду не представлено жодного доказу на підтвердження того, що саме ОСОБА_3 умисно завдав ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, бажаючи або свідомо допускаючи настання її смерті. В висновку експерта та в обвинувальному акті вказана імовірна причина смерті ОСОБА_9 .

Щодо письмових доказів у кримінальному провадженні.

- Копія витягу з кримінального провадження №0009076 від 01.02.2016 та протокол огляду місця події від 01.12.2016 підтверджують лише подію умисного вбивства ОСОБА_9 . Однак будь-яким чином не вказують на причетність до цього вбивства ОСОБА_3 .

Крім того, предмети, вилучені під час огляду місця події (черевик, волосся, серветка, шкарпетка чорного кольору, проби ґрунту, штани чорного кольору, хутряна шапка, змиви на наявність паливно мастильних матеріалів) - не визнано речовими доказами.

Протокол огляду трупу ОСОБА_9 від 01.12.2016, не містить додаток у формі фототаблиці (застосовні технічні засоби у виді фотофіксації на апарат «Canon»); вилучені під час огляду біологічні матеріали - не визнано речовими доказами.

Протокол обшуку від 01.12.2016 у приміщенні підстанції «Одесаобленерго», звідки було вилучено жорсткий диск марки «Seagate» (т. 1 а.п. 25-28) не містить додатки у виді диску. Предмет не визнано речовим доказом.

Заяви начальника відділу ТОВ «ІТ Шаг»; начальника відділу ТОВ «Стадіон Чорноморець», адміністратора кафе «Схеу»; директора ОФ «СА АРЛАОС», продавця ОСОБА_16 , заступника керівника ОП ОО ВО «Самооборона Майдана» про видання відеозаписів з камер відео нагляду, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 3, вул. Маразлієвська, 1/20, вул. Троїцька, 9, Троїцька, 1, Маразліївська, 1а, Канатна, 35 не містять додатків у виді - носіїв вказаних інформацій (флешка, ДВД, жосткий диск, тощо). Відеозаписи не визнані речовими доказами (т.1 а.с. 34-40);

Рапорт о/у Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_17 про огляд відеозапису, виданого представниками ОП ОО ВО «Самооборона Майдана» (т.1 а.с. 41-47) не містить відомості про дату його складення та вхідного/вихідного номеру. DVD-диск не визнано речовим доказом;

Матеріали кримінального провадження не містять відомості щодо реалізації рішень слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2016. про надання тимчасового доступу до речей ПРАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл», у тому числі мобільних номерів, якими користувався ОСОБА_3 .

Матеріали кримінального провадження не містять протоколу огляду копії чеку №37 від 01.12.2016 ПП «Таврія Плюс», про реалізацію рідини для розпалу (500 мл.) - 2 шт., 1000 мл.-2 шт., пакету «Таврія -В» - 1 шт., цигарки - 1 уп. на загальну вартість 158, 86 гривень. (т.1 а.п. 53). Предмет не визнано речовим доказом.

Матеріали провадження не містять відомості щодо отримання/вилучення ДВД з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження супермаркету «Таврія В», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Осіпова, 10 (т. 1 а.п. 54) безпосередньо за місцезнаходженням вказаних відеозаписів та інформації, а саме: м. Одеса, вул. Осіпова,10. Матеріали кримінального провадження не містять процесуальні документи щодо огляду відеозапису та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження. ДВД диск з відеозаписом не визнано речовим доказом.

Предмети, вилучені під час огляду місця події від 02.12.2016 квартири АДРЕСА_2 , не визнані речовими доказами. Оптичний диск з файлами цифрових зображень від 02.12.2016, здійснені під час огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 та наданий експертам для дослідження не визнано речовим доказом.

Суд, проаналізувавши належним чином показання допитаних в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 досліджені судом документи і експертні висновки, прийшов до висновку щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному вбивстві його матері ОСОБА_9 .

Аналізуючи викладене, вбачається, що вищевказані докази не відповідають фактичним даним, викладеним у обвинувальному акті у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 .

Будь-яких інших об`єктивних даних, які підтверджували би факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, сторона обвинувачення суду не надала.

Сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому суд тлумачить їх на користь обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Одночасно суд зауважує на наступне.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив доводи, зазначені в обвинувальному акті щодо навмисного спалювання трупу ОСОБА_9 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 не повідомлялося про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 КК України. Прокурор в судовому засіданні не звертався до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням.

За змістом ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З урахуванням викладеного суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 194 КК України за ознаками: умисне знищення та пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

З урахуванням недоведеності стороною обвинувачення мотивів, зазначених в обвинувальному акті для вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 КК України та інших ознак вказаного складу злочину, суд відповідно до ст. 374 КПК України зазначає формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Так, 01.12.2016, у невстановлений слідством час, ОСОБА_3 , за допомогою заздалегідь придбаних горючих речовин «Розпалкою для вуглів» розповсюдив речовину по всій площі орендованої квартири, після чого, за допомогою сірників підпалив квартиру.

Переконавшись, що в квартирі розпочалась пожежа, яка неминуче буде продовжуватись, ОСОБА_3 вийшов з квартири та спрямував у невідомому напрямку.

Пожежею знищено та пошкоджено майно у квартирі АДРЕСА_2 , а сама квартира стала непридатною для проживання. Сума матеріальних збитків, заподіяних потерпілій внаслідок пошкодження частини квартири № 9 та знищення й пошкодження майна, що знаходилося в ній, складає 1000000 гривень, що більш ніж у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто заподіяно шкоду в особливо великих розмірах.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - суд враховує щире каяття у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, - не встановлено.

Суд зазначає, що органом досудового розслідування не доведено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим зазначена обтяжуюча обставина підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_3 .

Відповідно до позиції Великої палати Верховного суду від 29.08.2018 у справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а тому суд вважає, що за вказаних обставин, у строк покарання ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18.03.2022 по дату набрання вироком чинності за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, тобто один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до тяжких злочинів, наявністю щирого каяття, відсутністю обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та що саме покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речові докази - відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 284, 368-371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3 виправдати за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України - не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

У строк покарання, призначеного ОСОБА_3 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18.03.2022 по дату набрання вироком чинності за правилами, передбаченими в статті 72 КК України, тобто один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання рішенням чинності - залишити без змін, після чого скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані з залученням експертів при приведенні судової експертизи на суму 16 748 гривень 10 копійок.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1