Справа № 357/8268/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 18.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнокозинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, непрацевлаштованого, із середньою освітою, вдівця, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2012 року народження, ОСОБА_7 , 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

з укладеною 05.06.2025 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості, -

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

18 квітня 2025 року, близько 16 години 35 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у лісосмузі, що знаходиться за координатами 49.8235564,30.0193413 в с. Фурси Білоцерківського району Київської області незаконно придбав знайшов згорток із прозорого полімерного матеріалу, що містив пакет із прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого містилась кристалоподібна речовина бежевого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину «PVP».

В подальшому, ОСОБА_4 , маючи в минулому досвід вживання вказаної психотропної речовини та переконавшись за зовнішніми ознаками, що знайдена ним речовина є психотропною, а саме «PVP», залишив її при собі незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 18 квітня 2025 року в період часу з 17 години 43 хвилини по 17 годину 48 хвилину ОСОБА_4 , перебуваючи у лісосмузі, що знаходиться за координатами 49.8235564,30.0193413 в с. Фурси Білоцерківського району Київської області, у ході проведення огляду місця події добровільно надав працівникам поліції згорток із прозорого полімерного матеріалу, що містив пакет із прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого містилась кристалоподібна речовина бежевого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 4,780 г, що є великим розміром, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

05.06.2025 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченій покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди..

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2024 та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений скоїв умисне кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, вдівець, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацевлаштований, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, раніше судимий: вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 06.09.2022 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України; вироком Святошинського районного суду м.Києва від 01.10.2024 за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки 1 (один) місяць. Згідно з медичними довідками КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги», КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» ОСОБА_4 під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Суд не визнає обставиною, яка зазначена в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, що пом`якшує покарання, яка визначена п.1 ч.1 ст.66 КК України - щире каяття обвинуваченого, з огляду на таке.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова ВС ККС від 18 вересня 2019 року у справі №166/1065/18). Так, суд установив, що обвинувачений не ухилявся від слідства та суду, давав показання, свою провину в результаті судового розгляду визнав, але не висловив жаль з приводу учиненого ним та щиро не покаявся.

Проте, обставиною, що пом`якшує покарання, яка не визначена ст.66 КК України, суд визнає визнання вини обвинуваченим.

Інших обставин, із тих, які не визначені ст. 66 КК України, але б тією чи іншою мірою могли б впливали на пом`якшення покарання, суд не встановив.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, а оскільки інкримінованим ОСОБА_8 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст.ст.71,72 КК України, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2024 та призначивши остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місця, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком..

Згідно з положеннями п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлені.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-25/24465-НЗПРАП від 30.04.2025) у розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.71, 72, 309 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 05.06.2025 по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000311 від 18.04.2025 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2024 до покарання, призначеного за даним вироком, та остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-кристалоподібну речовину бежевого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якого в речовині становить 4,780 г, яка відповідно до постанови про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 01.05.2025, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 585 від 05.05.2025 зберігаються у камері схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-25/24465-НЗПРАП від 30.04.2025) у розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1