Справа № 522/6311/25
Провадження №1-кп/522/2295/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( повний текст)

22.04.2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000321від 04.04.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Снігурівка, Снігурівського району, Миколаївської області, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбця В/ НОМЕР_1 , на посаді розвідника-санітара групи спеціальних дій загону спеціальних дій військової частини НОМЕР_1 Головного управління розвідки Міністерства Оборони України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисники - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3

інші сторони кримінального провадження:

представник потерпілої- ОСОБА_7

потерпіла- ОСОБА_8

УСТАНОВИВ:

На розгляд до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Під час підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт надійшов до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору, немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, встановлено наявність підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувальний акт та що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Крім того, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, стосовно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК продовжують існувати, а саме, ризик переховування від суду та ризик незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 просив суд змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на особисте зобов`язання, посилаючись на наступне.

ОСОБА_3 є військовослужбовцем-спецпризначенцем на посаді розвідника-санітара групи спеціальних дій загону спеціальних дій в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у зв`язку з тим, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, він не може продовжувати військову службу. Він фактично перебуває в розташуванні військової частини, нічого не робить, при цьому побратими потребують його допомоги. Продовження військової служби також зможе повністю нівелювати ризики, передбачені ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_3 буде продовжувати боронити Україну, перебуваючи фактично під контролем та наглядом командування, отримувати грошове, речове та продовольче забезпечення. У зв`язку з перебуванням під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_3 виведений за штат, та продовжувати військову службу не може. Ризики, про які зазначає сторона обвинувачення нічим не обґрунтовані

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених пунктами 1,3 ч.1 ст.177 КПК, стосовно ОСОБА_3 суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.177 метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від суду, з огляду на покарання, яке загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого правопорушення.

- незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

Станом на даний час, свідки ще не допитані в судовому засіданні, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду.

Ризик переховування від суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .. Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду.

ОСОБА_3 із вищою освітою, є військовослужбцем В/А0656, на посаді розвідника-санітара групи спеціальних дій загону спеціальних дій військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Миколаївській області та фактично мешкає у м. Одеса, обвинувачується у скоєні нетяжкого злочину, будучи обізнаним та обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, який карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того існує ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, необхідно враховувати, що станом на даний час, свідки в судовому засіданні ще не допитані, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, дають підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити спроби переховуватися від суду чи впливати на свідків, які ще не допитані в суді, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі кримінального провадження неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується, більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченої та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи наявність встановлених вище ризиків, приходить до висновку про наявність підстав для продовження дїї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 201, 309, 369-372, 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні місцевого Приморського районного суду міста Одеси (м.Одеса, вул.Балківська, 33, зала №229).

Здійснювати судовий розгляд одноособово головуючим суддею.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 22.06.2025 року, за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1)не відлучатися із території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , у якій ОСОБА_3 проходив службу до моменту його затримання на підставі ст.208 КПК України, без дозволу суду;

2)повідомляти суд про можливу зміну місця дислокації військової частини НОМЕР_1 у межах території Одеської області;

3)утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні;

4)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 22.06.2025.

Копію ухвали для контролю за виконанням направити прокурору Одеської обласної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_9