Справа № 144/596/25
Провадження № 1-кп/144/58/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 17.03.2025, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Питушка, Каларашського району Республіка Молдова, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда ІІІ групи, з професійно-технічною освітою, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 17.03.2025, у невстановлені досудовим слідством місці, діючи умисно, із особистих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що не має дозволу на зберігання бойових припасів, придбав бойові припаси - дві ручні гранати «Ф-1», які переніс до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно зберігав одну оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 промислового виготовлення військового призначення в сумці в гаражному приміщенні до 17.03.2025, а саме до моменту її використання для вчинення вибуху. Другу гранату, яка складається з металевого предмету еліпсоподібної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «107 56-77 Т» та предмету циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «155-17 УЗГРМ 583», які у своєму конструктивному поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка відноситься до бойового припасу, ОСОБА_5 незаконно зберігав в полімерному пакеті на горищі нежитлового приміщення без передбаченого законом дозволу до 17.03.2025, а саме до моменту вилучення працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 17.03.2025 приблизно о 15 годині 20 хвилин, прийшовши до належного ОСОБА_7 домоволодіння АДРЕСА_1 , помітивши в дворі будинку дружину власника - ОСОБА_8 , розпочавши з нею суперечку з приводу того, що остання запалила багаття, чим задимлює прилеглу територію, в тому числі і домогосподарство ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_8 реалізував злочинний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна шляхом вчинення вибуху, а саме, повернувшись до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , взявши в гаражному приміщенні знаряддя злочину - бойовий припас у виді однієї оборонно осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яку він незаконно зберігав, та діючи з метою пошкодження чужого майна, пішов до домогосподарства ОСОБА_7 , де 17.03.2025 приблизно о 15 годині 25 хвилин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизившись до тильної сторони домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, кинув приведений в дію бойовий припас на територію подвір`я вказаного домоволодіння, в результаті чого стався вибух, внаслідок якого пошкоджено майно, а саме дах господарського приміщення та альтанку власника домоволодіння ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом вибуху.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та надав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся та запевнив, що усвідомлюючи неправомірність своїх дій, зробив для себе належні висновки, просив суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, запропонував обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових документів, що характеризують особу ОСОБА_5 , і матеріалів, що стосуються процесуальних витрат і речових доказів.

Обвинувачений та його захисник, а також представник потерпілого підтримали думку прокурора щодо запропонованого порядку дослідження доказів.

Зважаючи на те, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав їх встановленими у судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_5 .

При цьому, суд переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.

Допитавши обвинуваченого,дослідивши надані прокурором письмові документи, які характеризують особу ОСОБА_5 та інші матеріали, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що винуватість останнього у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує його умисні дії за 1 ст. 263 - придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а також за ч. 2 ст. 194 КК України - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом вибуху.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями статей 65 - 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у п. п. 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 є інвалідом, раніше не судимий, одружений, непрацюючий, є учасником бойових дій, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, характеризується посередньо.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Водночас судом враховано висновок досудової доповіді Гайсинського районного відділу № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 10.06.2025, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки ОСОБА_5 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий, виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вважають за доцільне покладання обов`язків щодо виконання заходів, передбачених пробаційною програмою.

Також суд враховує думку представника потерпілого, який на суворості покарання ОСОБА_5 не наполягає, вважає, що до обвинуваченого може бути застосована ст. 75 КК України, потерпілий претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, шкода повністю відшкодована.

Враховуючи сукупність усіх обставин та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, відомості про особу обвинуваченого, з огляду на безальтернативний характер санкцій статтей щодо виду покарання, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, визначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ч. 1 ст. 70 КК.

Разом із цим, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття), критичне ставлення до вчиненого, суд погоджується із позицією прокурора та вважає, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2025, на речові докази, підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання стосовно речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, які пов`язані із проведенням судової вибухово технічної експертизи № СЕ-19/102-25/6206-ФХВР від 25.03.2025, становлять 3183 гривні 60 коп., проведенням судової вибухово технічної експертизи № СЕ-19/102-25/6205-ВТХ від 25.03.2025 становлять 6367 гривень 20 коп., проведенням судової вибухово технічної експертизи № СЕ 19/102-25/6759-ВТХ від 28.03.2025 становлять 12734 гривень 40 коп., а всього на загальну суму 22 285 грн. 20 коп., у відповідності до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

В межах кримінального провадження, що розглядається, до обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.03.2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в сумі 242 240 грн та на ОСОБА_5 у разі внесення застави покладено обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження, не відлучатися із місця свого проживання та не змінювати його без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Згідно повідомлення №4/4095 державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1» від 04.04.2025, ОСОБА_5 03.04.2025 року звільнений з ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» у зв`язку з внесенням застави на підставі ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області.

Згідно повідомлення ТУ ДСА України у Вінницькій області № 04-28/928 від 03.04.2025 на депозитний рахунок ТУ ДСАУ від ОСОБА_9 внесені кошти у сумі 242 240 гривень.

У відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_5 не був порушений, тому суд вважає, що дія такого підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили.

Враховуючи, що відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України заставодавець відноситься до учасників кримінального провадження, на нього поширюються гарантії, визначені кримінальним процесуальним законом, в тому числі й гарантія належної правової процедури.

Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» від 11 січня 2012 року № 15, застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи:

- заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку;

- засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави;

- копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України. Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками скасувати.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 необхідно зарахувати строк його затримання з 18.03.2025 року до 03.04.2025 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 - 67, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 368 - 374, 394 - 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавленні волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а при працевлаштуванні - роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до положення ст. 165 Кримінально - виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його затримання з 18.03.2025 року до 03.04.2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками скасувати.

На підставі приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання, повернути заставодавцю ОСОБА_9 внесену нею в інтересах ОСОБА_5 , 03.04.2025 року на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області, встановлену ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.03.2025 року, суму застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2025 на оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка зберігається у відділі вибухотехнічної служби ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Мечникова, 7 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2025 на уламки оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, важіль до запалу УЗРГМ, які зберігаються камері схову речових доказів Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, за адресою вул. Волонтерів, 20, м. Гайсин Вінницька область скасувати.

Речові докази:

- оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка зберігається у відділі вибухотехнічної служби ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Мечникова, 7 передати на потреби ЗСУ;

- уламки оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, важіль до запалу УЗРГМ, які зберігаються камері схову речових доказів Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, за адресою вул. Волонтерів, 20, м. Гайсин Вінницька область знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, на залучення експертів у кримінальному провадженні, для проведення судової вибухово технічної експертизи № СЕ-19/102-25/6206-ФХВР від 25.03.2025 у розмірі 3183 гривні 60 коп., проведення судової вибухово технічної експертизи № СЕ-19/102-25/6205-ВТХ від 25.03.2025 у розмірі 6367 гривень 20 коп., проведення судової вибухово технічної експертизи № СЕ 19/102-25/6759-ВТХ від 28.03.2025 у розмірі 12734 гривень 40 коп., а всього на загальну суму 22 285 грн. 20 коп.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя