Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2010/25
У Х В А Л А

22.04.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області Попович С.В. про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000270 від 15 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 14 квітня 2025 року до чергової частини відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , керівниці Закарпатського відділення № 2 ТОВ ВК «Масон», що в м. Виноградів, по вул. Миру, 10, про те, що касир відділення № 2 ТОВ «ФК МАСОН» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , яка являється матеріально відповідальною особою, в період часу з 21 березня 2025 року по 14 квітня 2025 року заволоділа з вище вказаної каси грошовими коштами в сумі 8500 Свро, 4000 чеських корун, 23700 доларів США, 693250 гривень.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 15 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

14 квітня 2025 року слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції Тупиця І.В., в присутності понятих, було проведено огляд мобільного телефону марки REDMI NOTE 13, ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , що належить гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому було упаковано в спец пакет НПУ серії ICR №0244904.

Згідно постанови заступника начальника СВ ОСОБА_3 від 15.04.2025 року вище описаний мобільний телефон визнано речовим доказам по кримінальному провадженню № 0000270 від 15 березня 2025 року.

Враховуючи вищенаведене та те, що вилучений мобільний телефон у кримінальному правопорушенні має значення речового доказу на якому може міститися інформація щодо деталей вчинення злочину, а тому, з метою унеможливити розпоряджатися власника вказаним майном, знищення, пошкодження до проведення необхідних експертиз, з метою забезпечення кримінального провадження

Прокурор, заступник начальника СВ, власниця майна та її захисник у судове засідання не зявились. Заступник начальника СВ подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Захисник Вебер М.М. подав клопотання про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту мотивуючи наступним.

ОСОБА_2 , раніше не судима, має на утриманні 2- малолітніх дітей, є законним володільцем мобільного телефону на який слідчий хоче накласти арешт. Крім цього, зазначу що мобільний телефон був придбаний ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку, та реалізовувала своє право щодо свободи користування та розпорядження своїм майном.

На даний момент-18.04.2025 року підозра у вчиненні кримінального правопорушення, у даному кримінальному провадженні передбаченого ч.5 ст.191 КК України, в порядку передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, нікому гювд була (ні ОСОБА_2 ні комусь з інших осіб), тобто ОСОБА_2 , не є підозрюваною, обвинуваченою, тобто НЕ являється ЖОДНИМ із перелічених у ч.5 ст.170 КПК України суб`єктом кримінального провадження.

Мобільний телефон був оглянутий, без вилучення жодної слідової інформації яка могла містити дані які мають значення для розслідування кримінального провадження №0000270, окрім наявних особистих даних (сімейні фото, реквізити власних банківських рахунків, контакти, тощо) належних ОСОБА_2 .

А тому (власник майна) ОСОБА_2 не заперечує проти встановлення істини по справі, але разом з тим вважає, що застосовувати заходи кримінального провадження до неї як власника майна, є недоцільними на даний час і підлягає відмові у задоволенні клопотання накладення арешту на майно (в частині її особистого майна, мобільного телефону «Redmi Notel3») для відновлення прав власника майна.

Неприбуття даних осіб у судове засідання, відповідно до речення другого ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Врахувавши обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволення клопотання.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170 -174 цього Кодексу.

На думку слідчого судді, вилучене тимчасово майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки не є достатніх підстав вважати, що воно могло бути використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Також, на думку слідчого судді, матеріали клопотання та доводами заступником начальника СВ не підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, не доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Керуючись саттями 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені клопотання про накладення арешту на майно на речові докази, в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «Redmi Notel3» ІМЕІ:1-29621/ 78, ІМЕІ: НОМЕР_3 , сім-картою оператора мобільного зв`язку "КиївСтар": , вилученого 14.04.2025 року, володільцем якого являється - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_2 .

На ухвалу слідчого судді відповідно до п. 2 ч. 1, п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя В. Р. Трагнюк