ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 669/350/24

Провадження № 11-кп/820/300/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0000217 від 28.03.2024, №0000878 від 23.05.2024, №0000526 від 25.03.2024, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Норилів Білогірського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, військовослужбовця ЗСУ, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

- 23 квітня 1996 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ст. 114 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді виправних робіт на строк 6 місяців з відрахуванням 20 % заробітної плати;

- 12 вересня 1996 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

- 17 березня 1998 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 114, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 1 місяць з конфіскацією майна;

- 16 липня 2003 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 22 липня 2010 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування покарання звільнений з випробуванням із призначенням іспитового строку один рік;

- 29 грудня 2010 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць, звільнений по відбуттю покарання 20 березня 2012 року;

- 26 вересня 2013 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;

- 31 жовтня 2013 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, 25 квітня 2018 року умовно-достроково звільнений, невідбутий термін 4 місяці 25 днів,

- 18 січня 2019 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений по відбуттю покарання 13 травня 2022 року;

- 25 грудня 2023 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт, покарання відбуте,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;

- за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначено за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання з метою приведення вироку до виконання.

Після набрання вироком суду законної сили арешт майна, який накладений ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, ухвалено скасувати.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 3785 гривень 84 копійки процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази:

- велосипед марки «CANOGA (CYCLING)» повернуто потерпілому ОСОБА_8 ;

- велосипед марки «BATAVUS» повернуто потерпілому ОСОБА_9 ;

- металевий навісний замок повернуто потерпілому ОСОБА_9 ;

- п`ять дисків DVD-R з результатами проведення слідчих експериментів, які знаходяться в сторони обвинувачення, залишено в матеріалах кримінального провадження.

За вироком суду, 22 березня 2024 року біля 20 год 50 хв ОСОБА_6 , діючи умисно, без будь-якого дозволу та всупереч волі законного володільця ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, зайшов через металеву хвіртку на територію подвір`я та, відкривши вхідні двері, незаконно проник до належного ОСОБА_9 господарського приміщення (літньої кухні) по АДРЕСА_1 , де вчинив дрібну крадіжку майна, що підтверджується постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення № 669/299/24.

24 березня 2024 року біля 18 год 00 хв ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб, з метою крадіжки чужого майна, діючи повторно, зайшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , за допомогою невідомого предмета зірвав навісний замок на дерев`яних дверях та проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав належний ОСОБА_9 велосипед марки «BATAVUS» вартістю 3122 грн.

Крім цього, 28 березня 2024 року біля 05 год 30 хв ОСОБА_6 , діючи умисно, без будь-якого дозволу та всупереч волі законного володільця ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, повторно зайшов через металеву хвіртку на територію подвір`я та, відкривши вхідні двері, незаконно проник до належного ОСОБА_9 господарського приміщення (літньої кухні) по АДРЕСА_1 .

Також, 16 травня 2024 року біля 19 год 30 хв ОСОБА_6 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб та вільним доступом до майна, з корисливих мотивів, таємно викрав припаркований навпроти магазину «Міні-Маркет», що по вул. Чернавіна, 34 с-ща Ямпіль Ямпільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області, належний потерпілому ОСОБА_8 спортивний велосипед марки «CANOGA (CYCLING)» вартістю 6792 грн.

Крім цього, 23 травня 2024 року біля 16 год 00 хв ОСОБА_6 , діючи умисно, без будь-якого дозволу та всупереч волі законного володільця ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, зайшов через металеву хвіртку на територію подвір`я та, зірвавши за допомогою металевого прута і фізичної сили вхідні двері, незаконно проник до належних ОСОБА_10 господарських приміщень (літньої кухні, льоху та господарських будівель) домоволодіння по АДРЕСА_2 .

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок змінити, пом`якшивши призначене покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Посилається на те, що умислу на привласнення велосипедів у нього не було, шкоди власнику велосипеда не заподіяно, оскільки велосипеди повернуті, попросив у нього вибачення.

Зазначає, що потерпілий просив його суворо не карати.

Просить врахувати стан здоров`я його матері.

Захисник ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить вирок змінити, звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Вказує, що ОСОБА_6 не бажав привласнення даних велосипедів і як пояснив суду, що мав необхідність поїхати по своїх справах і згодом ці велосипеди повернуто власникам, тобто ніякої матеріальної шкоди їм не заподіяно.

Зазначає, що негативних наслідків даними крадіжками не настало, а тому суспільна небезпека даних правопорушень не є висока.

Просить врахувати, що у ОСОБА_6 хвора, похилого віку мати, інших членів сім`ї у неї немає.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинених кримінальних правопорушеннях при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.162 КК України, тобто в незаконному проникненні 22 березня 2024 року до житла ОСОБА_9 , в незаконному проникненні 28 березня 2024 року до житла ОСОБА_9 та в незаконному проникненні 23 травня 2024 року до житла ОСОБА_10 , та за ч.4 ст.185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у приміщення, вчиненому повторно та в умовах воєнного стану в потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував, що останній вчинив кримінальні проступки та тяжкі злочини, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочин проти власності, має постійне місце проживання, за якими характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за даними досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є дуже високими.

Також правильним є застосування судом першої інстанції положень ст.70 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

Суд першої інстанції, як і суд апеляційної інстанції не встановив підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст.75 КК України, одночасно визнавши, що саме покарання у виді штрафу за ч.1 ст.162 КК України та позбавлення волі за ч.4 ст.185 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Тому підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання та для зміни вироку, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3