Провадження № 1-кс/752/4835/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання начальника відділення № 4 слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001939 від 31.05.2025, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину та одну неповнолітню дитину, працюючого: водієм таксі «Болт» (зі слів), раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні - начальника відділення №4 слідчого відділу слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001939 від 31.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001939 від 31.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2025, приблизно о 19:00 год., ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебували в приміщенні ресторану «Гага», що за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 23/16, де святкували день народження ОСОБА_7 .

Приблизно о 22:00 год., у зв`язку із закриттям закладу, ОСОБА_7 зателефонувала своєму знайомому ОСОБА_5 , який неофіційно працює таксистом, щоб він завіз їх до місця її проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час телефонної бесіди ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що прибуде приблизно через 30 хв., на що остання відповіла йому, що вони будуть очікувати його поблизу магазину «Фора», що за адресою: м. Київ,просп. Голосіївський, буд. 104.

Приблизно о 23:00 год., за адресою: м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 104, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зустрілися з ОСОБА_5 та поїхали на його автомобілі до місця проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи в кухні вказаної вище квартири, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 почали вживати алкоголь. Через деякий час, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 пішли відпочивати. В свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишилися спілкуватися в приміщенні кухні.

Приблизно о 05:15 год., ОСОБА_7 вийшла з приміщення кухні та коли проходила повз кімнату, де відпочивав ОСОБА_5 , побачила як останній справляє свої природні потреби на підлогу. На це, ОСОБА_7 зробила йому зауваження. В свою чергу, ОСОБА_5 відреагував вкрай негативно та почав висловлюватися в бік ОСОБА_7 нецензурною лексикою. Далі, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та штовхнув її обома руками в грудну клітину, внаслідок чого вона впала та втратила свідомість. Почувши шум в коридорі, з приміщення кухні вийшов ОСОБА_9 та побачив, що ОСОБА_7 лежить на підлозі без свідомості, а поруч з нею стоїть ОСОБА_5 . Одразу ж, ОСОБА_9 почав розпитувати в ОСОБА_5 що трапилося. В свою чергу, ОСОБА_5 в агресивній формі почав висловлюватися в бік ОСОБА_9 нецензурною лексикою. У зв`язку з цим, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт.

Почувши гучну лайку, з кімнати в коридор вийшла ОСОБА_8 .

Під час вказаного конфлікту, в ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_5 дістав своєю правою рукою із правої кишені своїх штанів ніж розкладного типу. Одразу ж, ОСОБА_5 , перебуваючи на близькій відстані від ОСОБА_9 , свідомо допускаючи настання тяжких наслідків у виді заподіяння шкоди здоров`ю останньому, передбачаючи та бажаючи їх настання, різко наніс один удар ножем, який тримав у своїй правій руці, в область нижньої лівої частини живота ОСОБА_9 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного проникаючого поранення передньої черевної стінки, наскрізного та сліпого поранення тонкої кишки, внутрішньочеревної кровотечі.

31.05.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

31.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.

На обґрунтування необхідності застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 3-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі зазначеного, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб , без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти клопотання. Зазначив, що ризики, про існування яких вказує слідчий у клопотанні, не обґрунтовані та не доведені , ОСОБА_5 не має наміру впливати на свідків та потерпілу. Захисник просив врахувати характеристику ОСОБА_5 , а саме те, що він має постійне місце проживання, проживає разом з батьком та дітьми, працює (водій таксі). Захисник просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника. Пояснив, що шкодує про вчинене, не мав умислу на вчинення протиправних дій.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001939 від 31.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

31.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження, зокрема копії: протоколів огляду місця події, протоколів допиту свідків, протоколів проведення слідчого експерименту, інших відомостей, долучених до клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 міг вчинити зазначений вище злочин.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчиненняОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюванийОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюєтьсяОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків та потерпілого з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також характеристику підозрюваного.

Також слідчий суддя враховує відомості про те, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008243 від 21.08.2016 відносно підозрюваного ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Станом на даний час. Кримінальне провадження № 0008243 зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, і підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

З огляду на зазначене, враховуючи обставини кримінального провадження, на переконання слідчого судді ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, та ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом перешкоджання збиранню стороною обвинувачення доказів та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, є доведеними.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваного; сімейний стан (неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину та одну неповнолітню дитину); майновий стан (працює водієм таксі «Болт», зі слів); раніше судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурором доведено наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 58 діб, а саме по 29.07.2025 до 08 год 30 хв.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 194, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 58 діб, а саме по 29.07.2025 року до 08 год. 30 хв., включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1