Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1341/24
Провадження № 1-кп/499/65/25
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 19.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Іванівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України.

Стороною захисту заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого та обґрунтовано наступним.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи., який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи і є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України

Аналіз переліку наявних ризиків, що наводить сторона обвинувачення, а саме «може укриватися від суду, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не має нормальних соціальних зв`язків», доводить, що це безпідставні твердження, що не мають під собою жодної підстави:

- ОСОБА_4 має усталені соціальні зв`язки, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , з якою виховує трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Саме ОСОБА_4 опікується сім`єю, і є фактично єдиним годувальником великої сім`ї.

- ОСОБА_4 має постійне зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Стосовно однієї із підстав обрання запобіжного заходу-тримання під вартою ОСОБА_4 - його попередні судимості, зазначають, що обвинувачений ОСОБА_4 , хоча і був судимий раніше, жодного разу не перебував у розшуку, тому вважати, що він на сьогодні має відповідні наміри, у сторони обвинувачення не має жодних об`єктивних підстав. Відповідність наведених вище фактів підтверджується характеризуючими матеріалами, що додаються до клопотання, позитивною характеристикою з місця постійного проживання (оригінал знаходиться у обвинуваченого і буде наданий суду), та копіями свідоцтв про народження дітей.

Ризики, на які раз за разом посилається обвинувачення, частково зникли, а частково втратили свою актуальність, керуючись ст.ст. 42, 45, 46, 331, 350 КПК України, Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованою Законом №475/97 ВР від 17.07.1997 р., практикою застосування Конвенції Європейським судом з прав людини просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що перебуває у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за місцем його постійного проживання і реєстрації: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні захисник та обвинувачений на заявленому клопотанні наполягали, просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, в зв`язку з можливою необхідністю допиту додаткових свідків та наполягала на наявності ризиків.

Потерпілий висловив свою позицію на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думку учасників судового провадження прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований щодо раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а також обставини, визначені статтею 178 КПК України.

Досліджені матеріали досудового розслідування у взаємному зв`язку з встановленими обставинами кримінальних правопорушень, дають суду підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України.

На даному етапі провадження, суд не вирішує питання винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише визначає причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

З аналізу переліку наявних ризиків, що наводить сторона обвинувачення, а саме «може укриватися від суду, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не має нормальних соціальних зв`язків» вбачається, що :

- ОСОБА_4 має усталені соціальні зв`язки, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , з якою виховує трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 опікується сім`єю, і є фактично єдиним годувальником великої сім`ї.

- ОСОБА_4 має постійне зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Системний аналіз наведених норм КПК, свідчить, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про тримання підозрюваного під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Суд враховує те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права. Для попередження ризику переховування, суд вважає, що можливо змінити з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є більш м`який, аніж тримання під вартою. Переміщення обвинуваченого має бути обмеженим на час розгляду провадження в суді.

Крім того по справі допитані всі свідки та потерпілий, клопотань про допит інших свідків стороною обвинувачення не заявлялось.

Згідно з вимогами статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців (частина 6 статті 181 КПК).

Суд також вбачає доцільним покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризикам, які було обґрунтовано раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000323 від 19.05.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 на строк два місяці, а саме до 15 вересня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не залишати цілодобово у період до 15 вересня 2025 року включно місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду за виключенням випадків необхідності перебування в укритті під час повітряної тривоги та з"явлення за викликом до суду.

- прибувати за викликом до суду;

ОСОБА_4 звільнити з під варти в залі суду.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , передати для виконання органу Національної поліції за місцем його проживання, а саме ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це прокурора та суд.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Судове засідання відкласти на 30 липня 2025 року о 09.30 год.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_10