01.08.2025
Провадження № 1-кп/359/310/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , представника свідка ОСОБА_5 адвоката - ОСОБА_7 , свідків : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією з використанням ВКЗ, кримінальне провадження №0000330, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2024 року, що надійшов до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Приморське міста Маріуполя Донецької області, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.06.2024 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст. 390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 390-1 КК України, за наступних обставин.

Так, 09.09.2024 близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи цілеспрямовано, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, порушуючи встановлені судом тимчасові обмеження, з`явився та перебував в середині будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_5 , чим порушив обмежувальний припис Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2024 у судовій справі №359/4396/24, яким щодо ОСОБА_5 вжиті заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборони перебувати у житловому будинку по АДРЕСА_2 та заборони наближатись на відстань 100 м до об`єкта нерухомого майна, де мешкає ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразились у невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто скоїв кримінальне правопорушення проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину не визнав, пояснивши, що йому відомо щодо нього застосовано обмежувальний припис. Вважає, що він має право ходити до своєї матері. В той день 09.09.2024 року він був у сусіда ОСОБА_11 який проживає поряд його батьків по АДРЕСА_3 , він не заходив до будинку батьків. Час від часу він виходив від сусіда де ладив свій велосипед. Через деякий час приїхали працівники поліції та його затримали.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 не визнає себе винним, його винна у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала суду що, вона є сусідкою де проживають батьки ОСОБА_5 та була свідком коли ОСОБА_5 неодноразово приходив до вказаного домоволодіння де проживали його батьки похилого віку. В той день, а саме 09.09.2024 року вона зайшла до сусідів щоб провідати стареньку бабусю ОСОБА_12 та побачила ОСОБА_5 який зайшов до хати, вона відразу подзвонила ОСОБА_13 сестрі ОСОБА_5 та повідомила, що брат прийшов до хати, зі слів ОСОБА_13 потім дізналася, що вона викликала поліцію. За деякий час цього дня ОСОБА_5 підходив до подвір`я та гримав в ворота. ОСОБА_5 погано відносить до своєї сестри ОСОБА_13 , а саме постійно її ображає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав суду що, ОСОБА_5 знає давно, та є сусідом час від часу ОСОБА_5 відвідує його. Бачив, що ОСОБА_5 неодноразово приходив до батьків. Чи були словесні сварки між сестрою не пам`ятає.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала суду, що є рідною сестрою ОСОБА_5 відносно якого було встановлено обмежувальний припис. В той день, а саме 09.09.2024 року приблизно о 12 годині вона приїхала та побачила ОСОБА_5 який стояв біля сусіда, на запитання, що він тут робиш брат відповів що прийшов полити квітки, в той час вже були працівники поліції які все бачили як ОСОБА_5 був на території домоволодіння.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , показав суду що є працівником поліції, в той день 09.09.2025 року вони отримали виклик на АДРЕСА_2 , щодо перебування особи на вказаному домоволодінні відносно якого встановлено обмежувальний припис. Прибув на місце виклику побачили ОСОБА_5 який знаходився біля подвір`я. Після того як встановили особу ОСОБА_5 відносно якого був встановлений обмежувальний припис викликали слідчих які вже проводили всі слідчі дії.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , надав суду аналогічні покази які надав ОСОБА_14 .

Судом також дослідженні письмові докази офіційна копія ухвали суду про обмежувальний припис, з розпискою про вручення, копія вироку за ст. 390-1 КК України, протоколи допиту свідків, заявою про вчинення злочину, фото- та відеоматеріали, які підтверджують фізичне наближення до вказаного домоволодіння.

З цього приводу, суд оцінює надані обвинуваченим пояснення є виключно захисною позицією, не підтверджуються об`єктивними даними.

Враховуючі викладене дії ОСОБА_5 слід кваліфікуються за ст. 390-1 Кримінального кодексу України, як злісне невиконання обмежувального припису, встановленого судом, що є формою злісного ухилення від заходів правового впливу.

Крім того, суд звертає увагу на те що, ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, під час виконання покарання за попереднім вироком у виді пробаційного нагляду терміном в два роки, призначеного за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2024 року також за ст. 390-1 КК України.

Обтяжуючих та пом`якшуючих обставин відносно покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

При визначенні покарання суд враховує позицію прокурора щодо врахування постановиу Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме положення пункту 7, згідно якого: суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані, тому в таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК (1001-050) повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 відбував покарання у виді пробаційного нагляду терміном в два роки згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2024 року, під час виконання якого ним і скоєно 09.09.2024 року нове кримінальне правопорушення.

Згідно санкції ст. 390-1 КК України, передбачено покарання у виді пробаційного нагляду (від одного до двох років) та обмеження волі (на той самий строк).

Згідно ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. Однак відповідно до частини п`ятої указаної статті, пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

Згідно статті 61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Згідно частини третьої цієї статті, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

В свою чергу ОСОБА_5 є особою похилого віку та пенсіонером у віці 63 роки.

У цьому зв`язку, зважаючи на неможливість призначення ОСОБА_5 передбаченого ст. 390-1 КК України покарання, є правові підстави для звільнення остатнього від такого з урахуванням зазначеної вище правової позиції ВС України.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстави для його застосування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 71,100, 318, 322, 342-352, 358, 363-368 КПК України, ст. 15, 50, 63, 65-66, 69, 70, 72, 78 ст.390-1 КК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Звільнити ОСОБА_5 , від покарання, передбаченого санкцією ст. 390-1 КК України, у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення покарання останньому.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1