УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

10.04.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

захисниці ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000610 від 18.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2024 року скасовано ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2024 року, постановлено нову ухвалу, якою частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 серпня 2024 року та визначено заставу у розмірі 7 570 000,00 грн.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2024 року було продовжено дію запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до 27.09.2024 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2024 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 10 листопада 2024 року включно та визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 грн. з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК строком на 2 місяці.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 04.11.2024 року було частково задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2024 скасовано та постановлено нову ухвалу, відповідно до якої обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 10 листопада 2024 року із заставою у розмірі 7 570 000 грн., визначеною ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2024 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2024 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 24 грудня 2024 року включно та задоволено клопотання сторони захисту про зменшення заставу до розміру 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 грн. з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 03.12.2024 було частково задоволено апеляційну скаргу прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2024, скасовано та постановлено нову ухвалу, відповідно до якої обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 25.12.2024 року із заставою у розмірі 7 570 000,00 гривень, визначеному ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.07.2024 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.12.2024 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 21 лютого 2024 року включно та залишено заставу у розмірі 7 570 000 грн., визначеною ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 липня 2024 року, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської областівід 18.02.2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого до 18.04.2025 року включно з раніш визначеним розміром застави.

10.04.2025 року у судовому засіданні прокурором, у зв`язку з закінченням строку запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого на підставі частини третьої ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК), оголошено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на строк 60 днів з альтернативою внесення застави у розмірі 7 570 000,00 гривень.

І. Позиція сторони обвинувачення

Клопотання сторони обвинувачення обґрунтовано тим, що метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки у сторони обвинувачення є докази, що обвинувачений неодноразово телефонував потерпілому та декілька разів з ним зустрічався та вимагав у нього гроші за насіння гірчиці. Крім того обвинувачений ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, в тому числі з особистими даними потерпілого, свідків, місцями їх проживання, а також показаннями, які були ними надані під час проведення досудового розслідування, що надає йому можливість здійснювати як моральний так і фізичний тиск та потерпілого, свідків з метою надання такими особами свідчень або зміни раніше наданих показань.

Прокурор вважає, що у разі не продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави у розмірі 7 570 000,00 гривень, обвинувачений може на них незаконно впливати з метою надання такими особами свідчень або зміни раніше наданих показань;

- може переховуватися від суду, оскільки цей ризик обумовлений великою кількістю належних і допустимих доказів щодо вини обвинуваченого і це суттєво підвищує ризик переховування його від суду. Крім того прокурор також вважає, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки (не має утриманців чи неповнолітніх дітей) та тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих правопорушень може спонукати його залишити місце проживання на виїхати за межі України або сховатися на тимчасово окупованій території України.

Також одним із аргументів прокурора є те, що 04.11.2024 року під час розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2024 року, при оголошенні судом апеляційної інстанції ухвали, якою було продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.11.2024 року із заставою у розмірі 1570000,00 грн, ОСОБА_4 , не дочекавшись отримання копії відповідної ухвали, та в силу свого життєвого досвіду, розуміючи той факт, що вказане рішення апеляційного суду у відповідності до чинного законодавства України підлягає негайному виконанню уповноваженими особами і поміщення його до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» є неминучим, фактично ігноруючи вказане рішення апеляційного суду та не виконуючи його добровільно, умисно залишив приміщення апеляційного суду та намагався якнайшвидше покинути територію міста Херсон, прямуючи в напрямку м. Одеса та був затриманий працівниками поліції на блок-посту поблизу села Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області.

З зазначених підстав прокурор переконує, що викладені ризики свідчать про те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі 7 570 000,00 гривень, не зможе забезпечити його належну поведінку та попередити спроби обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

ІІ. Позиція сторони захисту

Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечувала з підстав необґрунтованості. Захисники просили суд відмовити у клопотанні прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 , задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу і обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

У запереченнях сторона захисту зазначає про хибність висновків прокурора про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, оскільки це відповідає дійсності, а саме ОСОБА_4 одружений та проживає у шлюбі з 28 травня 1993року, разом з дружиною проживає за адресою АДРЕСА_2 по теперішній час, має доньок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається та є студентом 2-курсу Одеського Національного технологічного університету та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та онука, сестер: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, є особою потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Обвинувачений, достовірно знаючи, що проти нього є кримінального провадження з квітня 2023 року з`являвся на виклики до слідчого, приймав участь у слідчих діях, не перешкоджав встановленню істини по справі, а тобто не мав і не має наміру ухилятися від органів слідства та суду. За місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони, має ряд хронічних захворювань, потребує лікування та оперативного втручання, яке не зможе у повній мірі отримувати у слідчому ізоляторі. Крім того на теперішній час, ОСОБА_4 , потребує оперативного лікування у зв?язку з розривом мініску, протрузії міжхребцових дисків, наявності кісти печінки, потребує консультації гастроентеролога, але необхідну й достатню медичну допомогу не отримує. Неодноразові скарги на ненадання необхідної медичної допомоги до Миколаївської обласної прокуратури, ЦОЗ ДКВЗ по Миколаївській та Одеській областях, керівництва ДУ Миколаївський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України результату не дало..

Під час збройної агресії, з метою збереження життя та здоров`я, зареєструвався із сім`єю як тимчасово переміщена особа за адресою АДРЕСА_1 .

Що, стосується тверджень прокурора, що ОСОБА_4 , знає анкетні дані свідків у кримінальному проваджені, адресу їх проживання, а тому вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, експертів з метою зміни їх показань, то сторона захисту вважає, що це суб`єктивна думка прокурора, яка належним та допустимим доказом не підтверджена. Крім того, захисники вважають, що обираючи менш суворий запобіжний захід, суд може покласти на ОСОБА_4 , обов`язки не спілкуватися з свідками та потерпілими та іншими особами.

На підтвердження своєї позиції щодо можливості обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляі домашнього арешту захисниками додано до клопотання докази можливого правомірного перебування обвинуваченого у приміщенні поза межами ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», а саме: копії правоустановлювальних документів на квартиру (договір дарування від 22.06.2024 року, витяг з Державного реєстру речових прав і.н. 384008204), а також нотаріально засвідченої заяви власниці квартири ОСОБА_7 про те, що вона не заперечує і надає свою згоду і дозвіл на цілодобове перебування та проживання обвинуваченого в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 протягом всього строку дії такого запобіжного заходу.

ІІІ. Мотиви Суду

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, Суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу в тому числі у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

Суд звертає увагу, що аргументи прокурора щодо наявності ризиків в поведінці обвинуваеного, які передбачені ст. 177 КПК України, як підстави для продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, за змістом залишилися таким ж, які були предметом розгляду у судовому засіданні 24.09.2024 року, 07.11.2024 року, 24.12.2024 року під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу стосовного обвинуваченого у вигляді тримання під вартою. За результатами цього розгляду Судом були ухвалені відповідні рішення про задоволення клопотання та продовжити строк запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з визначенням (залишенням) розміру застави.

Суд неодноразово в попередніх ухвалах у цій справі наводив аргументи в контексті оцінки обґрунтованості клопотання сторони обвинуваченнящодо дотримання прокурором стандарту доказування «обґрунтована підозра».

В ухвалі від 18.02.2025 року Суд також надав оцінку додатковим аргументам сторони обвинувачення стосовно поведінки обвинуваченого 04.11.2024 року під час розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2024 року.

Суд наголошує, що мотиви Суду стосовно наявності ризиків, як підстави для застосування (продовження) запобіжного заходу, який є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, наведені у згаданих ухвалах. Відтак, виходячи із аргументів сторін, Судом було підтверджено позицію прокурора щодо необхідності залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, Суд також в ухвалі від 18.02.2025 року наголосив, що прокурором не доведені обставини того, що стосовно ОСОБА_4 не може бути обраний більш м`який запобіжний захід. Клопотання прокурора не містить відповідних аргументів взагалі.

До того ж Суд у згаданій ухвалі зазначив, що стороною захисту також не надано переконливих доказів, що обвинувачений має місце проживання, в якому він зможе утримуватися під домашнім арештом, оскільки обвинувачений не проживає за місцем реєстрації, доказів того, що обвинувачений проживає за новим місцем мешкання на належних правових підставах також не надано. Згоду володільців (власників) наявного місця проживання обвинуваченого на його проживання до суду не надано.

Наразі Суду надані докази можливого правомірного перебування обвинуваченого у приміщенні поза межами ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», а саме: копії правоустановлювальних документів на квартиру (договір дарування від 22.06.2024 року, витяг з Державного реєстру речових прав і.н. 384008204), а також нотаріально засвідченої заяви власниці квартири ОСОБА_7 про те, що вона не заперечує і надає свою згоду і дозвіл на цілодобове перебування та проживання обвинуваченого в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 протягом всього строку дії запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, Суд знаходить підстави для задоволення клопотання сторони захисту і вважає за можливе змінити стосовно обвинуваченого запобіжний захід на домашній арешт, оскільки прокурором не доведено обставин щодо небхідності продовжити запобіжний захід саме тримання під варотою, як виняткового запобіжного заходу.

Отже, за змістом частини першої ст. 176 та частини першої ст. 181 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

По суті, запобіжний захід «домашній арешт» також полягає в обмеженнях, пов`язаних зі свободою пересування обвинуваченого (підозрюваного), а також у забороні спілкуватись із певними особами, листуватись, вести перемовини з використанням будь-яких засобів зв`язку. Це позбавлення обвинуваченого волі у вигляді ізоляції, тільки не в установах попереднього ув`язнення, а вдома (наприклад, у власній квартирі чи будинку).

При цьому контроль за виконанням обвинуваченим зобов`язань, які покладаються на нього при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покладаються на органи Національної поліції України.

Отже, в контексті наведеного, Суд вважає, що ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту», який також пов`язаний з позбавленням волі, з ізоляцією обвинуваченого, але в більш сприятливих для нього умовах, цілком правомірно може розраховувати на те, що органом Національної поліції України за місцем проживання (знаходження) обвинуваченого буде забезпечено виконання покладених на нього обов`язків.

Відтак, Суд дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти вищеназваним ризикам.

ВИСНОВКИ СУДУ

Суд вважає, що прокурором дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», в тому числі доведено існування ризиків вчинення обвинуваченим дій, які можуть перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження або ж створитимуть загрозу суспільству.

Однак, виходячи з перелічених обставин у сукупності, враховуючи позицію сторони захисту, яка зводиться до того, щоб обрати більш м`який запобіжний захід, Суд, вважає за доцільне обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати місце свого проживання та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

З цих підстав,

керуючись статтями 176-178, 181, 197, 199, 331, 369-372, 392, 395, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до «08» червня 2025 року, включно.

3. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до «08» червня 2025, включно, такі обов`язки:

3.1 прибувати до суду за першим викликом;

3.2 не залишати без дозволу суду місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

3.3 повідомляти суду про зміну свого місця перебування;

3.4 утриматися від спілкування з потерпілими та свідками в цьому кримінальному провадженні.

4. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти, негайно.

5. Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених цією ухвалою суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

6. Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до частини п`ятої ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

7. Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

8. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Національної поліції України за місцем проживання обвинуваченого, а контроль за її виконанням на прокурора.

9. Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захисникам, Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5), органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

10. Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, захисниками, прокурором протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонським міський суд Херсонської області.

11. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1