Провадження № 1-кс/161/4195/25
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 22 липня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням підозрюваного можливості відчужувати, розпоряджатись ним для забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання у кримінальному провадженні №0000394 від 18.04.2025, а саме на автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 ..

Клопотання вмотивоване тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000394 від 18.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що в період часу з квітня 2025 року по 01.07.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді лікаря-терапевта, завідувача терапевтичним відділенням комунального підприємства «Володимирське територіальне медичне об`єднання» Володимирської міської ради, являючись членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП «Володимирське територіальне медичне об`єднання», тобто, являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з використанням свого службового становища, вимагав та отримав неправомірну вигоду в розмірі 2 000 доларів США від ОСОБА_6 за вирішення питання щодо встановлення третьої групи інвалідності його брату ОСОБА_7 .

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 вручено 02.07.2025 року.

Тобто, досудовим розслідуванням кримінального провадження здобуто вагомі докази про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Також, санкцією ч.3 ст.368 КК України передбачено безальтернативне додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У свою чергу ОСОБА_5 відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу має в своїй приватній власності наступний транспортний засіб, а саме автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням реальної загрози відчуження вищевказаного майна підозрюваним ОСОБА_5 , так як останній вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, на майно підозрюваного необхідно накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна в якості додаткового покарання, без повідомлення про це підозрюваного, що є необхідним для забезпечення арешту майна, тому слідчий просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт, майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання не з`явилися слідчий та прокурор, однак попередньо подали заяву про слухання клопотання у їхній відсутності, просили клопотання задовольнити в повному обсязі, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів із кримінального провадження.

Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

02.07.2025 року ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкції якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, ОСОБА_5 має в своїй приватній власності автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 .

Таким чином, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею письмових доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання та для запобігання його передачі або відчуження, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000394 від 18.04.2025 року на майно підозрюваного ОСОБА_5 , із позбавленням підозрюваної можливості відчужувати, розпоряджатись ним, а саме на автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1