Справа № 745/402/24
Провадження № 1-кп/745/7/2025
У Х В А Л А
16.04.2025 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Сосниця Чернігівської області клопотання прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна,
Клопотання мотивовано тим, що 07 березня 2024 року, у період часу з 10 год. 00 хв. по 11 год. 10 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на озері без власної назви, яке розташоване на відстані близько 200 метрів на північ від домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 ; діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з використанням забороненого знаряддя лову, а саме, сітки звичайної, виловив рибу, загальною вагою 70 кг, загальною вартістю 10 61,00 грн., чим грубо порушив вимоги статті 52-1 Закону України «Про тваринний світ», вимоги п.п. 1 п. 1 Розділу IV «Правил любительського рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022, та відповідно до висновку судової інженерно - екологічної експертизи №СЕ-19/125-24/3542-ФХЕД від 28.03.2024 заподіяв навколишньому природному середовищу (державі) екологічну шкоду в сумі 102850,00 грн. (сто дві тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є істотною шкодою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту на автомобіль підтримала та просила суд його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання про накладення арешту на автомобіль заперечували, вважаючи його необґрунтованим.
Представник потерпілого ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про накладення арешту на автомобіль не заперечував. Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Частина 4 ст. 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Згідно з базою даних Єдиного державного реєстру МВС, у власності ОСОБА_4 перебуває легковий автомобіль марки Renault, моделі Duster, 2016 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 307625 гривень. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (п. 42 рішення від 22 вересня 1994 року у справі «Антрішпроти Франції» (Hentrich v. France); п. 4962 рішення від 10травня 2007 року у справі «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (п. 69, 73 рішення від 23вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи наявність правових підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника, клопотання слід задовольнити. Враховуючи вище викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та з метою забезпечення цивільного позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання. Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 392, 532 КПК України,
Клопотання задовольнити частково. Накласти арешт на легковий автомобіль марки Renault, моделі Duster, 2016 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходиться у власності ОСОБА_4 , заборонивши розпоряджатися даним транспортним засобом без обмеження права користування. .
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1