Провадження № 1-кс/161/5091/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 26 серпня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2022 року за ч. 2 ст 345 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст, 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік шість місяців, відносно якого у Луцькому міськрайонному суді Волинської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000551 від 28.04.2022 року за ч. 2 ст 350 КК України,

про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Луцького РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

В клопотанні зазначено, що 24.08.2025, близько 11 години 04 хвилин, військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_6 , перебуваючи на ділянці тротуару поблизу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на перешкоджання службовій особі виконувати свою службову діяльність, а саме стрільцю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, а також те, що ОСОБА_8 являється службовою особою та безпосередньо здійснює свої службові обов`язки щодо оповіщення населення про здійснення мобілізаційних заходів, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки у ділянку обличчя потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток носа, що належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні легких тілесних ушкоджень службовій особі у зв`язку із її службовою діяльністю, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 350 КК України.

24 серпня 2025 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_6 було затримано на підставі ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

25 серпня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Ковель Волинської області, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.350 КК України.

Кваліфікація даного кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 350 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років позбавлення волі, тобто в розумінні статті 12 КК України, злочин є нетяжким.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: 1) показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 24.08.2025; 2) показаннями свідка ОСОБА_9 від 24.08.2025; 3) показаннями свідка ОСОБА_10 від 24.08.2025; 4) протоколом огляду предмета від 24.08.2025; 5) протоколом огляду предмета від 24.08.2025; 6) іншими зібраними в сукупності доказами.

У цей же час, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виконала обґрунтована необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відтак, під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, це можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтованість ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Тому розуміючи невідворотність та тривалий термін покарання за вчинений ним злочин, підозрюваний може вчинити дії спрямовані на переховування від слідства і суду, що в наслідку негативно впливатиме на повноту, швидкість і розумні строки досудового розслідування.

Крім цього, ОСОБА_6 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , призваний за мобілізацією 29.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановлено, що 21.08.2024 солдат ОСОБА_6 самовільно залишив місце тимчасової дислокації військової частини, відповідно відомості про даний факт було внесено слідчими ТУ ДБР у м. Краматорськ за номером 0009773.

В обґрунтованість ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження у ньому встановлені потерпілий та свідки вказаного злочину. Усвідомлюючи даний факт, та вільно проводячи дозвілля, підозрюваний ОСОБА_6 буде мати реальну можливість чинити на них незаконний тиск з метою відмови останніми надання показань, чи їх зміни, з приводу відомих їм обставин вчиненого злочину.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків і потерпілого залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, варто зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, слідством наразі продовжується досудове розслідування і проведення відповідних слідчих (розшукових), в ході яких не виключено здійснення допиту інших свідків. Враховуючи, вказане, є ризик того, що підозрюваний зможе здійснити дії у вигляді підкупу осіб чи учасників провадження, що перешкоджатиме розслідуванню у розумні строки.

Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

В обґрунтування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України - можливості вчинити інше кримінальне правопорушення - свідчить імовірність впливу на учасників провадження складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий вироком Луцького міськрайонного суду від 19.05.2022 року за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців. Також, відносно нього у Луцькому міськрайонному суді перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000551 від 28.04.2022 за ч. 2 ст. 350 КК України. Зазначене вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 на шлях виправлення не стає, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, тому для суспільства є небезпечним і потребує ізоляції.

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню вищевказаним ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Зокрема, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання (є найбільш м`яким запобіжним заходом) чи домашнього арешту, в яких однією з ознак виконання є те що підозрюваний зобов`язуватиметься не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні. Особиста порука не може бути застосовано до підозрюваного, так як відсутня особа, яка б могла за нього поручитись.

Разом з цим, відповідно до ст. 183 КПК України, підстав для визначення розміру застави не має, так як даний злочин підозрюваний вчинив із застосуванням насильства.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, сторона обвинувачення звертає увагу, що наразі достатніми та належними підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання стосовно підозрюваного під вартою є не лише очікування завершення досудового розслідування та розгляду справи в суді, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку повністю виправдовує утримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи викладені обставини, які зумовлюють настання ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і з метою їх запобігання та забезпечення дієвості даного кримінального провадження, враховуючи факт неможливості самостійного дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки, та з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, а також наявність вищевказаних ризиків, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, є доцільним обрання щодо нього запобіжного заходу в виді тримання під вартою, терміном на 60 днів, без права внесення застави, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Луцького РУП ГУНП у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002283 від 24 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

24 серпня 2025 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_6 було затримано на підставі ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину та 25 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.350 КК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Крім цього, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28.10.1994), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

За своїм етимологічним змістом, ризик - це поєднання ймовірності та наслідків несприятливих подій, кількісна оцінка небезпек, що визначається як частота однієї події при настанні іншої.

Суд вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 є інвалідом третьої групи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення щодо працівника правоохоронного органу, на теперішній час в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження відносно підозрюваного стосовно вчинення ним кримінального правопорушення щодо службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов`язок, підозрюється у вчиненні також не тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став, крім того, підозрюваний будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину, про що також внесено відомості до ЄРДР. Тому з урахуванням обставин кримінального провадження, недостатнє застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що стороною захисту не надані належні докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії нетяжкого.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи, обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя за можливе визначити йому заставу в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 24 серпня 2025 року до 22 жовтня 2025 року включно.

Термін початку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 24 серпня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_6 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27 серпня 2025 року о 09-20 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1