Справа №498/660/25
Провадження по справі №1-кп/498/85/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року сел. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000227 від 07 березня 2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багачеве, Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з за загальною середньою освітою, працюючого на посаді охоронця в КНП «Великомихайлівська багатопрофільна лікарня», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2025 о 19:40 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, діючи за вказівками невстановленої досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намірприїхав на автомобілі марки «ВАЗ-2121», зеленого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , який був в його тимчасовому користуванні, до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого перевіз останніх до околиці с. Грушка Роздільнянського району Одеської області для незаконно переправити кількох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР), 23.02.2025 близько 20:00 направився їхати в напрямку свого місця проживання. Проте, 23.02.2025 близько 21:20 (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було зупинено неподалік державного кордону України на околиці с. Грушка Роздільнянського району Одеської області працівниками Державної прикордонної служби України при спробі незаконного перетину кордону України, а ОСОБА_4 виявлено на вказаному транспортному засобі на відстані близько 500 метрів від с. Грушка Роздільнянського району Одеської області в напрямку с. Стоянове Роздільнянського району Одеської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що з ним зв`язались через телеграм невідомі особи, та запропонували підвезти двох хлопців з метою їх переправлення через державний кордон до с. Грушка, звідки їх мали провести через державний кордон. Він погодився, та 23 лютого 2025 року забрав цих хлопців з с. Богуславка, та повіз в с. Грушка, але біля с. Грушка в нього зламалась машина, хлопці вийшли з машини, і пішли. В скоєному щиро розкаюється.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження, недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів вини обвинувачених стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого, із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 332 КК України - незаконне переправлення осіб через державний кордон України вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності його не притягували, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття у скоєному, обставин, що обтяжують покарання - суд не вбачає, тому вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається в скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, суд вважає, що виправлення його можливе без ізоляції від суспільства з наданням іспитового строку в порядку ст. 75 КК України.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Щодо додаткового покарання передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №404/2081/22 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст. 55 КК України (застосування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю). При розгляді вказаної справи судом зазначено, що зміст ст. 55 КК не містить законодавчих заборон чи обмежень щодо призначення такого додаткового покарання в залежності від того, чи обіймав обвинувачений певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.02.2025 було накладено арешт на речові докази по даному кримінальному провадженню, які у зв`язку із закінченням судового розгляду даного кримінального провадження та відсутності необхідності в подальшому такому арешті підлягають скасуванню.

Тому у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.02.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Враховуючи, що мобільний телефон марки «IPhone XsMax», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 темно-сірого кольору з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , який належить та яким користується ОСОБА_4 був використаний як знаряддя умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації, тобто примусовому безоплатному вилученню у власність держави.

Судових витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 лютого 2025 року на тимчасово вилучене майно ( а.с. 53-54)

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-2121» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова « НОМЕР_5 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «IPhone 13», IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 темно-зеленого кольору з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_8 , який належить та яким користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон марки «IPhone XS», IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 темно-синього кольору з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_11 , який належить та яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - повернути власникам ( а.с. 53-54)

Застосувати спеціальну конфіскацію до мобільного телефону марки «IPhone XsMax», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 темно-сірого кольору з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , який належить та яким користується ОСОБА_4 , тобто примусове безоплатне вилучення у власність держави. ( а.с. 53-54)

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області, з урахуванням обмежень, визначених ч. 3ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1