25.04.2025
Справа № 331/2283/25
Провадження № 1-кс/331/803/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінального провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №0000210, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №0000210, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що громадянка України ОСОБА_5 , протягом серпня-вересня 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території міста Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, яке з 25.02.2022 та на час складення письмового повідомлення про підозру є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами із числа місцевих мешканців, які увійшли до складу т.зв. «участковая збирательная комиссия №193 территориальной избирательной комиссии г. Мелитополь», а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа окупаційної адміністрації держави агресора - Російської Федерації (далі за текстом - РФ), та в цей ж період часу з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями РФ, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора РФ та окупаційною адміністрацією, будучи проросійськи налаштованою особою, з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, прийняла участь в організації та проведенні на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, призначеного указом зазначеної окупаційної адміністрації держави-агресора «про призначення референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації» №356-у від 20.09.2022, який було безпосередньо проведено у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Запорізької області, як член т.зв. дільничної виборчої комісії (мовою оригіналу: «участковая збирательная комиссия № 193 территориальной избирательной комиссии г. Мелитополь»), що розташована за адресою: м. Мелітополь, вул. Ломоносова, буд. 199.

Слідчий вказує, що за викладених вище обставин, громадянка України ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч . 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України - участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

04.11.2022 на підставі зібраних доказів під час здійснення досудового розслідування, начальником 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із прокурором Запорізької обласної прокуратури складено повідомлення про підозру, а 05.11.2022 відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України повідомлено громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України - участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб

Слідчий, на обґрунтування поданого клопотання вказує, що на сайті Офісу Генерального Прокурора 03.11.2022 у розділі «Повістки про виклик» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик останньої до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області на 09.11.2022, 10.11.2022. Окрім цього, аналогічні повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_5 опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері № 237 (7358) від 05.11.2022.

Проте, дотепер ОСОБА_5 не з`явилася за викликом та жодним чином не повідомила про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час підозрювана ОСОБА_5 згідно отриманої інформації переховується від органів слідства та суду та перебуває на окупованій території м. Мелітополь Запорізької області.

На теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності громадянка України ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області, та прилеглих населених пунктів, та має наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької та Луганської областей. має безперешкодну можливість виїхати на територію держави-агресора російської федерації, окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати через державний кордон України та переховуватись на території сусідніх держав.

На підставі вище зазначеного 09.11.2022 слідчим винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваної у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 проведення якого доручено оперативним співробітникам відділу КІБ УСБУ в Запорізькій області.

09.11.2022 начальником 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, за погодженням із прокурором групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури досудове розслідування відносно ОСОБА_5 зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваної.

17.04.2025 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, досудове розслідування відносно ОСОБА_5 відновлено.

Згідно з інформацією оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження, на даний час підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території м. Мелітополь Запорізької області, що унеможливлює її явку до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області для участі у слідчих діях.Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Водночас, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

На обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у підозрюваної ОСОБА_5 , наявне наступне майно:

- квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 63,8, житлова площа (кв.м): 35.9, розмір частки 1/1.

Також згідно інформації отриманої від Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС України в Запорізькій області встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 року народження, наявне наступне майно:

- транспортний засіб, автомобіль марки «HONDA», моделі «CIVIC», з д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, з Vin-кодом НОМЕР_2 .

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження, перереєстрації наведеного вище переліку майна

ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваної та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», просить провести розгляд клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника.

На підставі вищевикладеного слідчий просить суд клопотання про арешт майна, задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 63,8, житлова площа (кв.м): 35.9, розмір частки 1/1 та накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортний засіб, автомобіль марки «HONDA», моделі «CIVIC», з д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, з Vin-кодом НОМЕР_2 .

Судом встановлено, 04.11.2022 на підставі зібраних доказів під час здійснення досудового розслідування, начальником 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із прокурором Запорізької обласної прокуратури складено повідомлення про підозру, а 05.11.2022 відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України повідомлено громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України - участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Зокрема, судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у підозрюваної ОСОБА_5 , наявне наступне майно:

- квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 63,8, житлова площа (кв.м): 35.9, розмір частки 1/1.

Також згідно інформації отриманої від Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС України в Запорізькій області встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_5 року народження, наявне наступне майно:

- транспортний засіб, автомобіль марки «HONDA», моделі «CIVIC», з д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, з Vin-кодом НОМЕР_2 .

Відповідно до частини ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Отже, об`єкт нерухомого майна, який належать на праві власності підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у разі ухвалення обвинувального вироку можуть підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на розпорядження та відчуження вказаним вище майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, підлягає задоволенню у повному обсязі клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінального провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню №0000210, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.02.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 63,8, житлова площа (кв.м): 35.9, розмір частки 1/1;

- транспортний засіб, автомобіль марки «HONDA», моделі «CIVIC», з д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, з Vin-кодом НОМЕР_2 .

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області капітаном юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1