Номер провадження:1-кп/521/1170/25
УХВАЛА

26 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження №521/19354/24 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимого, відносно якого направлено обвинувальний акт до Приморського районного суду м. Одеси за ч. 4 ст. 187 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Чорноморськ Одеської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Хаджибейського районного суду м. Одеси перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

Прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби ще на два місяці, з огляду на те, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу останні матимуть можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, кожен окремо, також не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, кожен окремо, також не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. При цьому суд виходить з наступного.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , встановлений ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.06.2025, спливає 01.08.2025. Закінчити розгляд кримінального провадження з постановленням судового рішення до вказаної дати неможливо з об`єктивних причин, оскільки кримінальне провадження знаходиться на стадії дослідження доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В обґрунтування необхідності продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у домашнього арешту в нічний час доби, сторона обвинувачення в судовому засіданні посилалася на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що останні можуть вдатись до спроб переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду вказує те, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене відносно обвинувачених у випадку визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, які їм інкримінуються, особливо сильно підвищує ризик переховування від суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом ще не допитано вказаних осіб, їх покази мають суттєве значення у кримінальному проваджені.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених суд також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в них родини й утриманців; майновий стан обвинувачених; відсутність судимостей.

Суд вважає, що за вказаних підстав, продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 буде достатнім та необхідним для належної поведінки останніх і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу на даний час, під час розгляду клопотання, судом не встановлено.

При цьому, суд вважає за доцільне покласти на обвинувачених процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 331, 369-372 КПК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці (60 днів), тобто до 24.08.2025 року включно, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси про продовження застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці (60 днів), тобто до 24.08.2025 року включно, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки строком на два місяці (60 днів), передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно ОСОБА_6 , задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці (60 днів), тобто до 24.08.2025 року включно, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки строком на два місяць (60 днів), передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_9