Справа № 734/831/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/494/25
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000055 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошани Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2 544 грн 48 коп.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з часу затримання.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено наступне. Відповідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану» № 64/2022, затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 376 від 15.12.2024 ОСОБА_7 зарахований до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та на посаду солдата резерву 1 запасного взводу 57 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

30.08.2024 близько 20 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав з приміщення спальної кімнати вказаної квартири мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi 9C NFC» Midnight Gray 3/64Gb, вартістю 3 375 грн 00 коп., та дриль ударну марки «Dnipro-M» моделі «HD-120M», вартістю 2 512 грн 32 коп., що належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 5 887 грн 32 коп.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій, просив змінити вирок суду та призначити йому покарання із випробуванням, з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вирок суду має бути змінений через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі, оскільки судом не у повній мірі враховано, що він повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та встановленню усіх обставин, розгляд справи відбувся за правилами ст. 349 КПК України без дослідження доказів, тому вважає, що висновки суду про те, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства є необґрунтовані.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти поданої апеляційної скарги та просив залишити вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація дій в апеляційній скарзі ним не оспорюються, тому в цій часті вирок суду не переглядається.

Згідно положень ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, його вік, враховано пом`якшуючі покарання обставини, якими суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які його обтяжують, внаслідок чого дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений схильний до вчинення корисливих кримінальних правопорушень і його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, всі обставини, які впливають на призначення покарання, судом враховані, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4