Справа № 296/6896/25
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000796 від 23 жовтня 2024 року про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що згідно рішення №1 від 01.12.2020 першої сесії восьмого скликання Бердичівської міської ради Житомирської області, ОСОБА_5 обраний на посаду Бердичівського міського голови, склав присягу та вступив на дану посаду із 7 рангом посадової особи місцевого самоврядування в межах третьої категорії посад.

При цьому ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, діючи умисно, одержав для себе неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так, починаючи з липня 2024 року, ОСОБА_6 , будучи фізичною особою-підприємцем, що здійснює реалізацію продовольчих товарів та тютюнових виробів у тимчасових спорудах, підшукував відповідні ділянки на території Бердичівської територіальної громади. Після чого ОСОБА_6 звернувся Бердичівського міського голови ОСОБА_5 , та 17.07.2024 під час розмови з останнім повідомив про своє бажання встановити тимчасові споруди для здійснення торгівлі на території Бердичівської громади, на що отримав від ОСОБА_5 схвальне рішення щодо подальшої співпраці.

У подальшому 15.10.2024, ОСОБА_5 призначив зустріч ОСОБА_6 у своєму службовому кабінеті №30 Бердичівської міської ради, за адресою: м. Бердичів, площа Центральна, 1.

Цього ж дня, близько 14.30 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зустрілись у службовому кабінеті останнього, де ОСОБА_5 повідомив, що в подальшому необхідно буде надати певну суму неправомірної вигоди за його лояльність до ОСОБА_6 , оскільки на встановлення тимчасових споруд є велика кількість бажаючих.

У свою чергу ОСОБА_6 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 , та усвідомлюючи, що у разі відмови виконати вищевказану умову, для нього можуть бути створені перепони у подальшій участі у виділенні місць для тимчасових споруд, та з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 , погодився на запропоновані останнім умови.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, 05.05.2025 прибув до м. Житомира, де близько 15.00 год. зустрівся з ОСОБА_6 у приміщені ресторану, що по вул. Київській, 96, де висловив прохання надати йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США за кожне місце під тимчасову споруду.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, надаючи своїм діям вигляду законності, ОСОБА_5 виніс рішення №147 від 14.05.2025, яким погодив ФОП ОСОБА_6 місце розташування зупинкових комплексів відповідно до ескізних передпроектних пропозицій: «Розташування зупинкового комплексу біля будинку №46 по вул. Європейська в м. Бердичів» та «Розташування зупинкового комплексу біля будинку №49 по вул. Європейська в м. Бердичів».

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, 20.06.2025, близько 12.50 год., знаходячись в автомобілі марки «Hyundai», моделі «Santafe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу будівлі Бердичівської міської ради, що розташована за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, майдан Центральний, 1, являючись посадовою особою, яка займає відповідальне становище, а саме Бердичівським міським головою, отримав для себе від ОСОБА_6 раніше обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США, за погодження вищевказаних місць розташування зупинкових комплексів, однак близько 13.00 год. злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена, шляхом його затримання у порядку ст. 208 КПК України, на проїзній частині вул. Житомирська, поблизу буд. №70/2 у м. Бердичеві.

За таких обставин, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду на суму 2000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.06.2025 становить 83 370,8 грн.

20.06.2025 було проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено наступне майно: флеш-накопичувач в пластиковому корпусі чорного та червоного кольорів з маркуванням на корпусі «», який упаковано до сейф-пакета № PSP 1234696.

Слідчий зазначає, що арешт вищевказаних об`єктів у даному кримінальному провадженні необхідний для збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Власник майна в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя враховує наступне.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, володільцем якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучене 20.06.2025 в ході особистого обшуку , а саме: флеш-накопичувач в пластиковому корпусі чорного та червоного кольорів з маркуванням на корпусі «», який упаковано до сейф-пакета № PSP 1234696.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1