Справа № 459/1104/25
Провадження № 1-кс/459/405/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шептицькому клопотання слідчого СВ Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, яке погоджене прокурором Шептицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000073 від 17.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України

УСТАНОВИВ:

16.04.2025 слідча Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000073 від 17.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме на: один мобільний телефон марки « Xiaomi Redmi Note 13» в чохлі темно-сірого кольору, в якому знаходиться 1 сім карта мобільного оператора «Київстар НОМЕР_1 », який був виявлений та вилучений в ході проведення обшуку 15.04.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 - речі.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в ході моніторингу публічних закупівель було встановлено, що ДП ДГ «Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН, фактично являючись відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» юридичною особою, яка належить до замовників, які повинні здійснювати закупівлі відповідно до цього закону, не здійснює такі закупівлі через порядок, визначений вказаним законом. Наведене свідчить, що службові особи ДП ДГ «Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН, зловживаючи своїм службовим становищем, уникають здійснення публічних закупівель через визначений законом порядок шляхом укладення фактично нікчемних угод про придбання товарів і послуг без оприлюднення таких на сайтах державних закупівель, здійснюючи при цьому видатки коштів державного підприємства по ймовірно завищених цінах. Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 17.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Слідча вказує, що 15.04.2025, в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено один мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 13» в чохлі темно-сірого кольору, в якому знаходиться 1 сім карта мобільного оператора «Київстар НОМЕР_1 ». В подальшому, вищезгадане майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Слідча вважає, що у даному мобільному телефоні можуть міститися фото, відеоматеріали з місця вчинення злочину. Відтак, з метою недопущення знищення речових доказів та встановлення всіх обставин події, слідча просить клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.

Слідча у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд даного клопотання у її відсутності, у якому вказала, що підтримує таке та просить його задовольнити.

Власник вищеописаного майна у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.

За ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З витягу з реєстру досудового розслідування щодо даного кримінального провадження вбачається, що таке здійснюється за наступним фактом: в ході моніторингу публічних закупівель встановлено, що ДП ДГ «Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН, фактично являючись, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі», юридичною особою, яка належить до замовників, які повинні здійснювати закупівлі відповідно до цього закону не здійснює такі закупівлі через порядок, визначений вказаним законом. Наведене свідчить, що службові особи ДП ДГ «Радехівське» ІСГ Карпатського регіону НААН, зловживаючи своїм службовим становищем, уникають здійснення публічних закупівель через визначений законом порядок, шляхом укладення фактично нікчемних угод про придбання товарів і послуг без оприлюднення таких в електронній системі закупівель, здійснюючи при цьому видатки коштів державного підприємства по ймовірно завищених цінах.

З протоколу обшуку від 15.04.2025 вбачається, що обшук був проведений за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено один мобільний телефон марки « Xiaomi Redmi Note 13» в чохлі темно-сірого кольору, в якому знаходилась 1 сім карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 .

Із постанови про визнання речовим доказом та прилучення речового доказу до кримінального провадження від 16.04.2025 вбачається, що вищевказані предмети, які були вилучені у ході огляду місця події визнано речовими доказами та прилучено їх в якості речових доказів та здані у камеру зберігання речових доказів.

Слідча зазначає, що з метою встановлення істини по справі та враховуючи, що вилучені речі мають важливе значення у даному кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У встановлений КПК України строк слідча звернулась з даним клопотанням до слідчого судді.

Частиною третьою ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідча просить накласти арешт на мобільний телефон марки « Xiaomi Redmi Note 13» в чохлі темно-сірого кольору, в якому знаходиться 1 сім карта мобільного оператора «Київстар НОМЕР_1 ».

Разом з тим, слідчою не доведено, що вищевказаний мобільний телефон необхідний для проведення експертного дослідження, чи що він отриманий в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також що доступ до нього обмежувався власником ОСОБА_5 .

Крім того, на переконання слідчого судді, в клопотанні слідчої належним чином не доведено той факт, що потреби досудового розслідування щодо накладення арешту на мобільний телефон марки « Xiaomi Redmi Note 13», належній ОСОБА_5 виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Слідчий суддя відзначає, що клопотання слідчої в контексті мотивування необхідності накладення арешту на зазначене майно за своїм змістом містить лише формальне посилання на норми закону без підтвердження необхідними доказами та документами.

Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування, оскільки слідчою не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, враховуючи те, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а тому у задоволенні клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 13» в чохлі темно-сірого кольору, в якому знаходиться 1 сім карта мобільного оператора «Київстар НОМЕР_1 », який був виявлений та вилучений в ході проведення обшуку 15.04.2025, за адресою АДРЕСА_1 - речі слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні слідчого про накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку 15.04.2025 за адресою: Львівська область, с. Сабанівка, вулиця Бічна 21 один мобільний телефон марки «Хіaomi Redmi Note 13» в чохлі темно-сірого кольору, в якому знаходиться одна сім карта мобільного оператора «Київстар НОМЕР_1 » у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000073 від 17.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1