Справа № 204/5366/24
Провадження № 1-кп/204/538/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2025 року м. Дніпро
Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 07 травня 2024 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходячись у гаражі за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майно та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, умисно ввів у оману відносно своїх справжніх намірів раніше знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та під приводом зателефонувати знайомому, попрохав у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон бордового кольору «Xiaomi Mi 9T» імеі: НОМЕР_1 , вартість якого становить 4250 грн., 00 коп., взявши вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_4 , вийшов на вулицю, нібито телефонуючи знайомому, та залишивши потерпілого ОСОБА_6 у гаражі. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 утримуючи при собі мобільний телефон бордового кольору «Xiaomi Mi 9T» імеі: НОМЕР_1 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши вказаними діями потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4250 грн., 00 коп.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживанням довірою (шахрайство), кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати та розглянути кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, про що надав письмову заяву. У вчиненому розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що цивільний позов заявляти не буде, покарання просить призначити на розсуд суду, щодо розгляду справи в порядку ст.349 КПК України, не заперечує.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.190 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, значиться в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні нікого не має. Згідно висновку судово-психатричного експерта №313 від 29.05.2024 року, ОСОБА_4 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі емоційно нестійкого розладу особистості. У період інкримінованого йому діяння ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. ОСОБА_4 у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді пробаційного нагляду, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності покарання, наявності пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді пробаційного нагляду. Таке покарання суд вважає достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст. 59-1 КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно з п.3 ч.3 ст.59-1 ККУкраїни, суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років (ч.4 ст.59-1 КК України).
Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч.1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданого звіту.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.
У відповідності до ст.59-1 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_5 згідно з ч.1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи №2556/24 від 24.06.2024 року, у розмірі 340 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя ОСОБА_1