Справа № 202/4902/25
Провадження № 1-кс/202/3779/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000149 від 20.11.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпра на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000149 від 20.11.2024 року, в якій просила визнати бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні незаконно; зобов`язати слідчого провести слідчий експеримент щодо обставин ДТП, яка сталася 19.11.2024 року за участю водія ОСОБА_5 та потерпілої в особі адвоката ОСОБА_3 в термін до 31.05.2025 року.

В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що 19.11.2024р.о 17:25 водій ОСОБА_5 керуючи вантажним фургоном «ГАЗ 2705-414» р.н. НОМЕР_1 рухаючись по вулиці любарського в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра, в районі електроопори N? 158 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 який перетинав проїзну частину вулиці Любарського справа наліво за напрямком руху транспортного засобу, в невстановленому для цього місці. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер 30.11.24р. не приходячи до тями. ОСОБА_7 , яка доводилася жінкою останньому, була залучена у провадження у якості потерпілої.

До цього часу слідство триває, підозра не пред`явлена. Зі слів, слідчого, має бути проведений слідчий експеримент, про що 16.04.2025р.з боку потерпілої заявлено клопотання про свою участь в ньому. Натомість, до цього часу відбувається затримка без поважних причин, що в свою чергу впливає на термін розслідування, який вже грубо порушений. Неодноразові звернення до слідчого щодо проведення такого експерименту залишилися без належного реагування. Така бездіяльність перешкоджає встановленню істини у справі та є грубим порушенням прав потерпілого.

Заявник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах клопотання, просить скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення скаржника, думку слідчого, вивчивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити повністю, з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 20.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Заявник звернувся до слідчого з клопотанням про проведення слідчих дій, а саме: зобов`язати слідчого провести слідчий експеримент щодо обставин ДТП, яка сталася 19.11.2024 року за участю водія ОСОБА_5 та потерпілої в особі адвоката ОСОБА_3 в термін до 31.05.2025 року.

Проте до теперішнього часу слідчий експеримент не проведено.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. У ч. 2 ст. 220 КПК України зазначено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, в скаржника наявне право заявити відповідні клопотання, а в особи, дії, якої оскаржуються, - обов`язок у визначений строк розглянути клопотання та у встановленій законодавством належній формі повідомити про результати їхнього розгляду.

Слідчий суддя вважає, що проведення слідчого експерименту в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000149 від 20.11.2024 року, з метою встановлення обставин кримінального провадження отримання зазначеної інформації для кримінального провадження буде мати доказове значення і забезпечувати виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Так, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Главами 20 та 21 КПК України передбачені види слідчих дій, які поділяються на гласні слідчі дії (допит, пред`явлення для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, призначення експертизи) та негласні слідчі (розшукові) дії (втручання у приватне спілкування, обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, спостереження за особою, річчю або місцем, аудіо-, відеоконтроль місця, контроль за вчиненням злочину, виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (експертизи), використання конфіденційного співробітництва).

Частиною 2 статті 220 КПК України передбачено винесення слідчим за результатами розгляду клопотання постанови про повну або частку відмову у його задоволенні і така постанова має бути мотивована.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

А відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Стосовно заявлених по скарзі вимог про зобов`язання слідчого провести слідчий експеримент, вважаю, що до винесення слідчим вмотивованої постанови за результатами розгляду клопотання така вимога є передчасною, оскільки наперед не підлягає встановленню в якій частині клопотання буде задоволено.

Крім того, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому (прокурору) щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій (прокурор) є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу частково та зобов`язати слідчого СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 розглянути клопотання захисника ОСОБА_3 від 16.04.2025 року про проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні за №0000149 від 20.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 розглянути клопотання захисника ОСОБА_3 від 16.04.2025 року про проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні за №0000149 від 20.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1