Справа № 308/8101/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні №0000235, відомості про яке 09.05.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000235, відомості про яке 09.05.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебуває вказане кримінальне провадження.

Вказує, що у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію та відповідно здійснюється призов військовозобов?язаних на військову службу.

На період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні обмежено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу».

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням, час та місці, однак не пізніше 12:00 год. 09.06.2025 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок організації та переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням, на даний час особами.

Невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході телефонної розмови у мобільному застосунку Watsapp із номеру телефону НОМЕР_1 , повідомила ОСОБА_8 , що для незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску, йому необхідно прибути до ділянки з координатами НОМЕР_2 розташованої у с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, та у вказаному застосунку надіслали координати ОСОБА_8 , пояснивши, що там його ( ОСОБА_8 ) буде очікувати чоловік на ім?я ОСОБА_9 , який проінструктує ОСОБА_10 , як йому діяти надалі, з метою реалізації та доведення до завершення їх ( ОСОБА_11 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб) плану, щодо переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску та наголосив на необхідності надання грошових коштів у сумі 9500 доларів США ОСОБА_4 .

Так, близько 12:20 год. 09.06.2025 ОСОБА_4 на мотоциклі підвищеної прохідності марки «Covi» прибув до ділянки місцевості із координатами НОМЕР_2, що у с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, де його ( ОСОБА_12 ) на виконання вказівок невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_4 очікував ОСОБА_8 .

У свою чергу ОСОБА_13 усвідомлюючи, що ОСОБА_8 діє на виконання вказівок невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з якими він ( ОСОБА_13 ) перебуває у злочинній змові, близько 12:30 год. 09.06.2025 перебуваючи на ділянці з координатами НОМЕР_2, що у с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, з метою незаконного збагачення та наміру довести їхній ( ОСОБА_11 та невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб) злочинний умисел до логічного завершення та отримання за це бажаної винагороди, надав вказівки ОСОБА_8 щодо необхідності поселення в готелі що у с. Шаян Хустського району Закарпатської області, звідки безпосередньо буде організовано маршрут протяжністю близько 700 м, за яким ОСОБА_8 безперешкодно, в обхід прикордонних нарядів та інших спеціальних технічних засобів з охорони кордону, незаконно перетне державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, у напрямку Румунії, за що отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 9500 доларів США, після чого був затриманий на місці працівниками правоохоронних органів.

Вказує, що ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинена щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

10.06.2025 стороною обвинувачення, відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

З метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив його задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просив визначити розмір застави на розсуд суду.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 подав заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а у разі, якщо суд дійде висновку про недостатність такого виду запобіжного заходу та застосує тримання під вартою, просив визначити заставу у мінімальному розмірі. Наголосив, що підозрюваний є безробітним, власного майна немає, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, має міцні соціальні зв`язки.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000235, відомості про яке 09.05.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий працівниками поліції 09.06.2025 о 14 год. 22 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

10.06.2025 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000235, відомості про яке 09.05.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Згідно змісту ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанову про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних (слідчих розшукових) дій від 16.05.2025, протоколи допиту свідка ОСОБА_8 від 16.05.2025 та від 09.06.2025, протокол огляду від 09.06.2025, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2025, протокол пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками від 09.06.2025, протокол про результати проведення негласних (слідчих) розшукових дій - аудіо-, відеоконтролю особи від 10.06.2025, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 10.06.2025 та інші матеріали кримінального провадження, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

У свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, з огляду на те, що у кримінальному провадженні не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, отримано не всі дані щодо невстановлених осіб, причетних до вчинення злочину, наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі, може намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження.

Оскільки у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду допитів осіб в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, встановлення всіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку про наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, злочину вчиненого умисно, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що останній має добрий стан здоров`я, має зареєстроване місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України КК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Водночас, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 14 год. 22 хв. 09.06.2025.

Встановити строк дії ухвали до 06 серпня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України, 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не спілкуватися зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1