Справа № 954/550/23
Номер провадження 1-кп/954/24/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження №0000016, внесеного до ЄРДР 12.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимого, не є депутатом будь-якого рівня,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України вчинив дії спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, а саме: будучи обізнаним про факт ведення рф агресивної війни проти України, окупацією Херсонської області, у тому числі смт Велика Лепетиха державою-агресором, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, які за результатами їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, з метою вчинення дій на руйнування загальної системи освіти, як фахової української, тобто державної освіти в цілому, достовірно розуміючи, що Комунальний заклад «Великолепетиський опорний ліцей», є власністю держави України в особі Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області, та її функціонування забезпечується державними органами та органами місцевого самоврядування України, перебуваючи в смт Велика Лепетиха Херсонської області (більш точного місця не встановлено), у невстановлений час, але не пізніше вересня 2022 року, добровільно погодився на пропозицію невстановлених представників, так званої «Великолепетихской военно-гражданской администрации» зайняти посаду директора, так званого «Государственного бюджетного образовательного учреждения Херсонской области «Великолепетихская школа Великолепетихского муниципального округа», створеного на базі «Великолепетиського опорного ліцею» Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області та, перебуваючи на даній посаді не пізніше 21.07.2023, впроваджував стандарти освіти держави-агресора в очолюваному ним закладі, а саме забезпечив перехід освітнього процесу у закладі на російську програму.

Так, ОСОБА_8 , будучи призначеним директором навчального закладу створеного окупаційною владою, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди національним інтересам України, у невстановлений час, але не пізніше вересня 2022 року здійснював агітування щодо набору працівників до даного навчального закладу, у тому числі технічних працівників, під час особистих бесід із місцевими мешканцями та працівниками освітніх закладів пропонував піти на співпрацю із окупаційною владою та працювати у новоствореному окупаційною владою навчальному закладі.

Крім того, ОСОБА_8 з метою реалізації свого кримінально-протиправного наміру, спрямованого на здійснення дій щодо впровадження стандартів освіти держави-агресора у невстановлений час, але не пізніше серпня-вересня 2022 року, організував підготовку відкриття так званої «Великолепетихской школы Великолепетихского муниципального округа», а саме: проведення агітування місцевих мешканців з метою вступу їх дітей до новоствореного окупаційною владою навчального закладу, розвішування оголошень на магазинах щодо проведення батьківських зборів із цього приводу, забезпечив розміщення у приміщенні навчального закладу стендів та юридичної літератури держави-агресора, прибирання та підготовки території «Великолепетиського опорного ліцею» для початку його роботи.

У подальшому, ОСОБА_8 з метою здійснення дій щодо впровадження стандартів освіти держави-агресора у навчальному закладі освіти, визначених «федеральным законом «Об образовании в российской федерации» від 29.12.2012 № 273-ФЗ, в період часу не пізніше листопада 2022 року (більш точної дати та часу не встановлено), вжив заходів по зарахуванню вихованців до очолюваного ним закладу освіти на навчальний 2022-2023 рік, забезпечив початок навчання в очолюваному ним закладі за стандартами освіти держави-агресора з загальним застосуванням російської мови, як офіційної, що суперечить вимогам ст. 10 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 21 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», ст. ст. 7, 12 Закону України «Про освіту», ст. ст. 5, 44 Закону України «Про дошкільну освіту» та таким чином вчиняв дії спрямовані на впровадження стандартів освіти держави агресора російської федерації у закладі освіти - на території «Великолепетиського опорного ліцею» Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області.

Окрім цього, ОСОБА_8 з метою здійснення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора, в очолюваному ним закладі освіти, у невстановлений час, але не пізніше 21.03.2023 отримав від окупаційної адміністрації держави-агресора навчальні підручники російською мовою за освітньою програмою російської федерації та забезпечив розміщення даних підручників в очоленому ним закладі освіти для подальшого використання під час освітнього процесу за стандартами освіти російської федерації.

Крім того, ОСОБА_8 , будучи призначений окупаційною владою у незаконно створеному навчальному закладі директором, 11.04.2023 з метою створення на тимчасово окупованій території смт. Велика Лепетиха закладів освіти держави-агресора та запровадження навчального процесу за стандартами російської федерації здійснив реєстрацію у так званому «Єдиному державному реєстрі юридичних осіб» російської федерації (рос. мовою «Единый государственный реестр юридических лиц»), що ведеться, так званою федеральною податковою службою російської федерації під назвою «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Великолепетихская школа Великолепетихского муниципального округа» на базі українського навчального закладу «Великолепетиського опорного ліцею» Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області, , за адресою: Херсонська область, Каховський район, смт. Велика Лепетиха, вул. Миру 18/1.

Застосовані судом правові процедури.

Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, надійшов до Нововоронцовського районного суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року було призначено підготовче судове засідання.

Суд від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, провів судові засідання: 16.11.2023, 05.12.2023, 01.05.2024.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачений повідомлявся про судовий розгляд кримінального провадження стосовно нього шляхом: публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», сайті Офісу Генерального прокурора та через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Обвинувачений мав можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_8 до призначених судових засідань здійснювались шляхом публікації судових викликів у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, відповідні повідомлення про виклик до суду були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Нововоронцовського районного суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Водночас, не зважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_8 на підконтрольній території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

Щодо забезпечення права на захист

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_8 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, суд у повному обсязі забезпечив участь захисника в захисті інтересів обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 24 червня 2024 року клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду за обвинуваченням ОСОБА_8 було задоволено.

За час судового розгляду обвинувачений міг визначитися з провадженням проти нього, та усвідомлюючи, що у нього виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового за спеціальною процедурою «in absentia», суд виконав та дотримав у повному обсязі.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_5 за результатами розгляду кримінального провадження у ході судових дебатів висловила позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Просила визнати обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1КК України, та призначити відповідне покарання в межах вказаної санкції статті, застосувавши додаткове покарання: у виді позбавлення права обіймати певні посади з конфіскацією всього майна.

Захисник ОСОБА_9 за результатами розгляду кримінального провадження просив врахувати встановлені судом обставини та ухвалити законне та справедливе рішення.

Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023, в даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Так, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- з протоколу огляду від 11.07.2023 вбачається, що об`єктом огляду є публікація від 23.03.2023 в інтернет-ресурсі за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » телеграм каналу з назвою «Таврия. Новости Херсонской области» згідно якого вбачається, що публікація містить відеофайл, а також текст з наступним змістом:

«В Великой Лепетихе из-за регулярных обстрелов работает только одна школа. С 13 марта занятия проходят в дистанционном формате. В населенном пункте работали 2 школы, но после обстрела со стороны боевиков ВСУ крыло одной из них было полностью уничтожено. Несмотря на то, что за десятки лет украинской властью были полностью изменены программы, преподаватели смогли легко интегрироваться B общероссийскую образовательную систему».

«После эвакуации, кто остался, нашли детей, нашли учителей. Согласились люди работать. Дети хотят учиться. Первое время, когда в школу пришли сюда, в школе было тихо. Дети ходят, сидят вот так, ждут обстрела, а сейчас летают, не знаем, как остановить их. Ожили дети, вот для этого и стоит поработать», - директор школы ОСОБА_10 .».

Також у відеозаписі ОСОБА_8 зазначає про постійну допомогу військових рф у наданні продуктів харчування та будь-якої підтримки для роботи шкільного закладу. Окрім того, у даному відеозаписі наявна дошка, де присутня символіка рф та написи: «Вместе мы сила» та «Спасибо нашим защитникам», що вказує на те, що у школі вводяться стандарти освіти рф, а також зображено російську літературу, а саме конституція російської федерації та кодекси країни-агресора, яка нібито знаходяться у Великолепетиській школі для вивчення.

- з протоколу огляду від 12.07.2023 вбачається, що об`єктом огляду є публікація від 23.03.2023 в інтернет-ресурсі за посиланням «https://t.me/tavria_kherson/4963» телеграм каналу з назвою «Таврия. Новости Херсонской области» вбачається, що публікація містить відеофайл, а також текст з наступним змістом:

«Партия «единая россия» оказала помощь школьникам Великой Лепетихи. В Великой Лепетихе выдадут канцелярские наборы школьникам, завезут литературу на русском языке и запустят автобус. Помощь организуют при содействии партии «единая россия». Великая Лепетиха находится в пятнадцатикилометровой зоне левобережья Днепра. Чтобы выяснить реальные потребности жителей пгт, секретарь регионального отделения «единой россии» Игорь Кастюкевич посетил местные школы, переговорил с жителями и администрацией посёлка».

На відео (45 секунда) зображений так званий директор Великолепетиської школи ОСОБА_8 , який передивляється книги у бібліотеці та зазначено, що керівництво рф передали у школу підручники за російською методикою навчання.

Водночас на відео (1 хвилина 12 секунда) зображений так званий директор Великолепетиської школи ОСОБА_8 у службовому кабінеті.

- з протоколу огляду від 18.08.2023 вбачається, що об`єктом огляду є інформація, яка міститься в мережі інтернет за посиланням https://egrul.nalog.ru/index.html, на якій наявна пошукова система «Предоставление сведений из ЕГЮЛ/ЕГРИП в электронном виде» федеральної налогової служби росії, за результатами якого встановлено, що 11.04.2023 створено «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Великолепетихская школа Великолепетихского муниципального округа» за реєстраційними даними розташована за адресою: россия, Херсонская обл., Великолепетихский м.о., Великая лепетиха пгт., Мира ул., д. 18/1, огрн: 730, дата присвоения огрн: 11.04.2023, инн: , кпп: 950001001, де згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться навчальний заклад «Великолепетиський опорний ліцей» Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області, , за адресою: Херсонська область, Каховський район, смт Велика Лепетиха, вул. Миру 18/1;

- з протоколу огляду від 18.08.2023 вбачається, що об`єктом огляду є інформація, яка міститься в мережі інтернет за посиланням https://companium.ru/, а саме «Сервис проверки контрагентов «Компаниум». На даному сайті зафіксовано, що юридична особа «Великолепетихская школа Великолепетихского муниципального округа» офіційно зареєстрована 11.04.2023, а 21.07.2023 змінено директора був ОСОБА_8 ;

- з протоколу огляду від 28.08.2023 вбачається, що об`єктом огляду є інформація, яка міститься в мережі інтернет за посиланням https://egrul.nalog.ru/index.html, на якій наявна пошукова система «Предоставление сведений из ЕГЮЛ/ЕГРИП в электронном виде». Встановлено, що 22.12.2022 створено юридичну особу «Великолепетихская военно-гражданская администрация»;

- висновком експерта від 08.08.2023 № СЕ-19/115-23/9683-ФП за результатами судової портретної експертизи, згідно з яким на відео «В Великой Лепетихе из-за регулярных обстрелов работает только одна школа» зображено ОСОБА_8 , якого у відео зазначають як директора школи.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала медичною сестрою у Професійному технічному училищі № 22 Великолепетиської селищної ради Каховського району Херсонської області. На момент захоплення частини території Херсонської області російськими окупаційними військами та незаконними збройними формуваннями перебувала вдома, місце проживання не покидала аж до 30.10.2022 коли виїхала в м. Миколаїв. Після окупації смт Великої Лепетихи, окупанти почали влаштовувати на роботу місцевих органів влади, шкіл, інших установ, залучаючи до співпраці колаборантів.

ОСОБА_8 знає тривалий час як односельчанина і як колегу, разом працювали з 2020 року у ПТУ №22, де він був викладачем навчального предмету «Захист Вітчизни». Після вторгнення ОСОБА_8 налагоджував зв`язок із окупаційними військами. Підбором працівників займався ще до призначення на посаду директора школи у с-щі Великій Лепетисі. Проводив бесіди з батьками школярів, займався співпрацею з рф, отримав та розміщував символіку рф зокрема в школі, підручники відповідно до російської освіти.

Приблизно всередині літа 2022 року під час бесіди з ОСОБА_8 , він пропонував співпрацювати з новою окупаційною владою, а саме піти працювати до ЗОШ № 1, смт Велика Лепетиха на посаду медичної сестри. На дану пропозицію вона не погодилася. Далі під час цієї розмови поцікавилась у ОСОБА_8 чому він пішов на співпрацю з ворогом, на що останній дослівно відповів, що «в нього є син, який у 2014 році перейшов на сторону окупаційної влади та продовжив військову службу у військах російської федерації на території Криму, де йому видали житло, і тому ОСОБА_8 , також пішов на співпрацю з ворогом». Бачила неодноразово в мережі інтернет відео, де був обвинувачений який розповідав, що після вторгнення військ рф в школі стало гарно та говорив про співпрацю з військами рф.

Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами ст. ст. 39, 40 КК України, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Під час судового розгляду не встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачений діяв під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу рф а саме, щодо нього було застосовано:а) фізичний примус, внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками (йдеться про катування в розумінні ст. 127 КК України, тобто спричинення сильного фізичного болю, побої, мучення тощо з певною метою); б) фізичного примусу, внаслідок якого вона могла керувати своїми діями, а також психічного примусу, за сукупності таких умов: такі дії цієї особи були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом правам її або інших осіб, або суспільним інтересам чи інтересам держави, цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами та при цьому не було спричинено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода (або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці).

Ніяких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що до ОСОБА_8 застосовувалися заходи фізичного та/або психічного примусу щодо вчинених ним дій з боку окупаційної влади, судом теж не встановлено.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 частини 1 Закону України Закону України «Про освіту» мовою освітнього процесу в закладах освіти є державна мова. Держава гарантує кожному громадянинові України право на здобуття формальної освіти на всіх рівнях (дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої), а також позашкільної та післядипломної освіти державною мовою в державних і комунальних закладах освіти.

Частиною 2 статті 1 Закону України Закону України «Про освіту» передбачено, що заклади освіти забезпечують обов`язкове вивчення державної мови, зокрема заклади професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти - в обсязі, що дає змогу провадити професійну діяльність у вибраній галузі з використанням державної мови.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти - документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Так, Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_8 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду, не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, не вжив, а навпаки погодився та зайняв посаду на яку був призначений окупаційною владою та впроваджував стандарти освіти держави-агресора організував навчальний процес за російським законодавством, а не українським.

Отже, на переконання суду, сукупність зазначених обставин дає підстави стверджувати про добровільність дій обвинуваченого, його свідомий вибір та власне волевиявлення щодо зайняття посади створеної на тимчасово окупованій території, яка фактично реалізовує рішення та дії держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території України.

Суд вважає, що ОСОБА_8 , безумовно усвідомлював факт окупації та агресії з боку рф, свої дії здійснював свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням, виключно з особистих спонукань.

Колабораційна діяльність (ст. 111-1 КК України) - це злочин проти основ національної безпеки України. У складі кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 111-1 КК України важливе значення має добровільність. Лише самого факту добровільного зайняття громадянином України однієї із таких посад достатньо для кваліфікації відповідних дій за ч. 3 ст. 111-1 КК України. Адже суспільна небезпечність їх є очевидною: особа впроваджує стандарти освіти держави-агресора у закладах освіти, що допомагає агресору закласти в розумінні здобувачів освіти хибного сприйняття щодо агресії проти України.

Початок проведення заняття за стандартом освіти держави-агресора у закладі освіти є (нарівні з підготовкою хоча б одного проєкту такого стандарту освіти або його затвердження) дією, спрямованою на впровадження таких стандартів, тому доводи сторони захисту про відсутність складу кримінального правопорушення є неприйнятними.

Отже дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним у пред`явленому йому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Суд також встановив, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Суд використав всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Також суд у повному обсязі було забезпечено змагальність процесу.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, оскільки доведена належним та достатнім обсягом доказів.

Оцінка суду

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними чи недопустимими.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за: ч. 3 ст. 111-1 КК України, як дії громадян України, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Призначаючи покарання ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, суд врахував:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинене кримінальне правопорушення, яка за ст. 12 КК України яке відноситься до нетяжких злочинів;

- умисне вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення;

- суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що злочин характеризуються підвищеною суспільною небезпекою, посягаючий на основи національної безпеки України;

- відсутність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 ;

- наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Підстави для застосування положень ст. 69, 75 КК України відсутні, оскільки відсутні обставини, передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень з огляду на вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України.

З огляду на викладене, суд призначає ОСОБА_8 основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, яке за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_8 буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади або займатися певною діяльністю, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги у сфері освіти, строком на 15 (п`ятнадцять) років, та враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. У даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та органів, які надають публічні послуги у сфері освіти.

Щодо запобіжного заходу, суд враховував, що ухвалою слідчого судді від 19.09.2023 ОСОБА_8 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, отже вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Витрати на залучення експерта при проведенні: судово-портретної експертизи за експертною спеціалізацією 6.2 (Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями) №СЕ-19/115-23/9683-ФП від 08.08.2023 у розмірі 3824,00 грн, суд, з урахуванням положень ч. 2 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 323,369-376,615 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги у сфері освіти, строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний стосовно ОСОБА_8 залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання та взяття під варту.

Строк відбування додаткового покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги у сфері освіти рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_8 витрати на користь держави за проведення судово-портретної експертизи за експертною спеціалізацією 6.2 (Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями) №СЕ-19/115-23/9683-ФП від 08.08.2023 на загальну суму 3824,0 грн (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривень 00 копійки).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1