Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2437/25
Провадження № 1-в/553/163/2025
У Х В А Л А

Іменем України

17.06.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64): ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Полтаві подання в.о. начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Сокиринці Срібнянського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 . освіта повна базова, не працював, одружений, раніше не судимий, по даній справі засуджений:

- вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.05.2018 року по справі № 746/93/18 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років. Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 27.07.2018 року по справі № 746/93/18 апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволено. Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2018 року скасовано. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.07.2019 року. Постановою Верховного Суду від 29.05.2019 року по справі № 746/93/18 вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 27 липня 2018 року залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення, ?

ВСТАНОВИВ:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.05.2018 року по справі № 746/93/18 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років. Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 27.07.2018 року по справі № 746/93/18 апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволено. Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2018 року скасовано. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.07.2019 року. Постановою Верховного Суду від 29.05.2019 року по справі № 746/93/18 вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 27 липня 2018 року залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.

11.06.2025 року в.о. начальник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» звернувся до суду з поданням про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що до умовно-дострокового звільнення може бути представлений засуджений після відбуття 3/4 частин строку покарання, тобто 23.05.2025 року. Початок строку: 23.11.2017 року. Кінець строку: 23.11.2027 року. Станом на 02.06.2025 року відбута частина строку покарання становить 07 років 06 місяців 09 днів. Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за що мав стягнення. Стягнення зняті та погашені. Заохочувався шість разів. Був працевлаштований на виробництві установи. За період відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» у Черкаському навчальному центрі № 62 здобув професію «Швачка» ІІ розряду, «Оператор швацького устаткування» ІІІ розряду. До ДУ «Полтавська виправна колонії (№ 64)» прибув 30.09.2020 року. За час відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності за що мав стягнення. Стягнення погашені. Заохочувався адміністрацією установи тринадцять разів. За період відбування покарання закінчив Полтавський навчальний центр № 64 при установі і здобув професію «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування». Працевлаштований на виробництві установи в бригаді по виготовленню малопомітної перешкоди. До праці ставиться сумлінно, з поставленими задачами справляється. Залучається до робіт з благоустрою відділення та установи. До праці та до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань ставиться сумлінно. Засуджений мав виконавче провадження на суму 5329,69 грн. Виконавче провадження закрито у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Стягнення на судові витрати не проводилися. Згідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства. Начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення, а 02.06.2025 року на засіданні комісії ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» прийнято рішення про направлення матеріалів до Подільського районного суду міста Полтави щодо вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений та представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» дане клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Відповідно до наявних у матеріалах особової справи відомостей встановлено, що, засуджений за час відбуття покарання, незважаючи на наявність 19 заохочень, мав 5 стягнень, засуджений за особливо тяжкий злочин.

Зміни умов тримання згідно ст. 101 Кримінально-виконавчого кодексу України підлягає після відбуття 1/2 частини призначеного покарання, а саме 23.11.2022 року. Рішенням комісії від 02.12.2022 року засудженому було відмовлено, враховуючи подану заяву засудженого про відмову від пільги.

Заміні покарання більш м`яким покаранням згідно ст. 82 Кримінального кодексу України підлягає після відбуття 2/3 частини призначеного покарання, а саме не раніше 23.07.2024 року. Рішенням комісії від 02.08.2024 року в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтава від 17.09.2024 року в застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07.11.2024 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду міста Полтава від 17.09.2024 року без змін.

Умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 Кримінального кодексу України підлягає після відбуття 3/4 частини призначеного покарання, а саме не раніше 23.05.2025 року.

Начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення, а 02.06.2025 року на засіданні комісії ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» прийнято рішення про направлення матеріалів до Подільського районного суду міста Полтави щодо вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

Наявність заохочень та позитивна характеристика засудженого хоча і вказують на позитивні зміни у його поведінці, однак є недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, вивчивши всебічно та повно дані про особу засудженого, суд приходить до висновку, що на даний час неможливо переконливо стверджувати про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення вищевказаного подання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1