Єдиний унікальний номер 205/8567/23
Номер провадження 1-кп/205/86/25
У Х В А Л А

17 квітня 2025 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000951 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання їй саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, остання може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти продовження його підзахисній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України на які посилається прокурор, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, оскільки судовий розгляд перебуває на стадії завершення.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Колегія суддів, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченої, її захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За змістом частини 3 статті 176 КПК України для задоволення судом клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор зобов`язаний довести обставини, які, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , колегією суддів враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, характеризуючи дані про особу обвинуваченої, та інші обставини в їх сукупності.

Зокрема, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого. Крім іншого колегією суддів враховується суспільна небезпечність злочину в якому обвинувачуються ОСОБА_5 .

Вказане кримінальне правопорушення є кримінальними правопорушеннями у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших правопорушень проти здоров`я населення. Розгляд кримінального провадження перебуває на стадії судового розгляду, існують об`єктивні підстави щодо неможливості завершити на даний час судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачена ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, незаміжня, на утриманні має малолітню доньку, 2018 року народження, раніше не судима, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченої останньою не надано.

Так, обвинуваченій ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину та під час вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченій, а також особистість обвинуваченої, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою. А тому у випадку доведення винуватості їй об`єктивно загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що породжує ризик переховування обвинуваченої від суду задля уникнення покарання, яке об`єктивно загрожує обвинуваченій (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).

А тому, колегія суддів вважає реальними, обґрунтованими та такими, що не переставали існувати заявлені прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а саме, що обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Постановляючи дане рішення, колегія суддів погоджується з доводами прокурора в частині наявності ризиків, прямо передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо ризику ухилення обвинуваченої від суду шляхом переховування, так як ОСОБА_5 , побоюючись тяжкості покарання за інкримінований їй особливо тяжкий злочин, дійсно зможе перешкоджати розгляду даного кримінального правопорушення шляхом зміни місця проживання, ухилення від суду і переховування, оскільки ч. 3 ст. 307 КК України не передбачає застосування ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, окрім цього судовий розгляд триває.

Враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої.

Також, колегією суддів враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_5 немає достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки обвинувачена не працевлаштована, немає постійного законного джерела доходу. Окрім цього, у разі зміни їй запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою обвинувачена ОСОБА_5 матиме потенційну можливість перетнути державний кордон України, оскільки у неї на утриманні є малолітня дитина, а тому існує ризик переховування від суду.

Враховуючи зазначені обставини колегія суддів приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а тому підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, а доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, та ці обставини не доведені.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська обвинуваченій ОСОБА_5 визначений розмір застави в триста розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., розмір якої було неодноразово зменшено, останній раз визначено розмір застави в 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 275 520 грн.

Тому, враховуючи майновий стан обвинуваченої, наявність у неї на утриманні малолітньої дитини, 2018 року народження, а також те, що вона раніше не судима, вважає за можливе зменшити розмір застави, визначеної судом, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 14 червня 2025 року включно.

Зменшити розмір застави визначеної згідно ухвали Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2024 року та визначити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), поклавши на неї обов`язки, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити, що обвинуваченій ОСОБА_5 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3