Номер справи137/1166/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Обвинувачений ОСОБА_3 05.08.2005, близько 18:00 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у стані викликаному вживанням наркотичних засобів маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, перебуваючи на території лісного масиву, що розташований в с. Селище Вінницького району Вінницької області, зірвав невстановлену слідством кількість рослин коноплі, таким чином незаконно придбавши наркотичний засіб. У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, 05.08.2025 рухаючись по автодорозі, що розташована по вул. Парковій в с. Селище Вінницького району Вінницької області, був помічений та зупинений працівниками сектора кримінальної поліції відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. На запитання працівників поліції про наявність заборонених речовин, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання наркотичних засобів, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявна заборонена наркотична речовина. Далі, 05.08.2025 в період часу з 19:27 по 19:35 год. у ході проведення огляду місця події неподалік ресторанного комплексу «Батерфляй», що розташований по вул. Польовій в с. Селищі Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 за участі запрошених двох понятих, та за добровільною письмовою згодою, видав полімерний пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яку в подальшому вилучено. Згідно висновку експерта надана на експертизу речовина рослинного походження, є канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу, становить 386,6 г (у перерахунку на висушену речовину). Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та з відповідною заявою обвинуваченого із захисником. Судом встановлено, що до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження. Відповідно до частини другої статті 381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Зазначені в обвинувальному акті обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі заяву обвинуваченого, який підтверджує беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного в обвинувальному акті доведена та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України як у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту. Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Судом враховано, що ОСОБА_3 раніше судимий, перебував на лікуванні у ВОНД "Соціотерапія", за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильний до вчинення правопорушень. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. До обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить перебування у стані викликаному вживанням інших одурманюючих засобів. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання - щире каяття, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 будучи засудженим Літинського районного суду Вінницької області від 21.03.2024 року, знову вчинив злочин під час іспитового строку, а тому суд вважає необхідним до покарання призначеного за даним вироком на підставі ст. 71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком. Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2025 необхідно скасувати. Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 100 та ст. 124 КПК України. Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 358 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 368, 373-374, 381 КПК України, суд,
Суддя: ОСОБА_1