Справа № 991/6973/25
Провадження 1-кс/991/7042/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду (ВАКС) ОСОБА_1 (далі-слідчий суддя чи суд),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) і Національного антикорупційного бюро України (НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

04.07.2025 і 07.07.2025 до ВАКС надійшли скарги -1, -2, -3 ОСОБА_3 (далі - скаржник) на бездіяльність посадових осіб САП і НАБУ, для розгляду яких відповідно до статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК) і протоколів автоматизованого визначення слідчого судді визначено слідчого суддю ОСОБА_1 в судових справах №991/6973/25 (провадження 1-кс/991/7042/25), №991/6993/25 (провадження 1-кс/991/7062/25), №991/6994/25 (провадження 1-кс/991/7063/25).

07.07.2025 ухвалою об`єднано в одне судове провадження із присвоєнням єдиного унікального номера судової справи матеріали судових справ: №991/6973/25 (провадження 1-кс/991/7042/25), №991/6993/25 (провадження 1-кс/991/7062/25), №991/6994/25 (провадження 1-кс/991/7063/25).

08.07.2025 здійснено судовий розгляд скарг.

2. Короткий виклад скарг і позицій учасників судового провадження.

2.1. В скарзі-1 скаржник просив: «1. Прийняти вказану скаргу до свого провадження. 2. Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування Спеціалізованої актикорупційної прокуратури України внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 23.06.2025 р. за вих. № 23/06/2025-1-2 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України. 3. Розглянути вказану скаргу в найкоротші строки без участі скаржника», що обґрунтовувалось зокрема таким:

«23.06.2025 р. за вих. № 23/06/2025-1-2 головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» - ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП),з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА», а саме , на офіційну електронну пошту Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України, а саме , було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. На даний час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано…

В ході здійснення правозахисної діяльності ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» було виявлено, що голова Київської міської державної адміністрації - ОСОБА_4 , директор Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - ОСОБА_5 , голова Голосіївської районної в місті Києві адміністрації - ОСОБА_6 , голова Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_7 , голова Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_8 , голова Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_9 , голова Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_10 , голова Печерської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_11 , голова Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_12 , голова Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_13 , голова Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_14 , голова Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - ОСОБА_15 , директор КП «СВІТОЧ» (код ЄДРПОУ - 21586843) - ОСОБА_16 , директор КП «Київська спадщина» (код ЄДРПОУ - 25202443) - ОСОБА_17 , із залученням ряду підконтрольних осіб, зокрема: ОСОБА_18 на прізвисько « ОСОБА_18 », народного депутата ОСОБА_20 , створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на систематичне вимагання грошових коштів у підприємців, які беруть участь у ярмарках, шляхом запровадження завищених тарифів, штучного створення адміністративних перепон, використання тиску, шантажу та корупційних механізмів для особистого збагачення. Реалізація схеми відбувається через контроль над організацією сезонних ярмарків у Києві, що формально відбувається за участі департаментів КМДА, районних адміністрацій та комунальних підприємств. За встановленою процедурою, саме районні державні адміністрації, комунальні підприємства або інші зацікавлені суб`єкти подають до Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) пропозиції щодо графіків проведення ярмарків. Департамент промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на підставі отриманих заявок, формує узагальнений графік на перше та друге півріччя календарного року. Після погодження цей графік затверджується заступником голови КМДА та публікується на офіційному порталі Київської міської державної адміністрації. Попри формальну відкритість процесу, жодних публічних критеріїв для розгляду заявок та включення до графіку ярмарків не встановлено. Відсутність регламентованих принципів відбору створює широке поле для зловживань: рішення про допуск конкретного організатора чи суб`єкта господарювання приймаються не прозоро, без належного обґрунтування або конкуренції. Це дозволяє уповноваженим посадовим особам маніпулювати доступом до ярмарків, відсіювати незручних учасників та створювати привілейовані умови для пов`язаних із ними структур. Окремої уваги потребує процедура розподілу торгових місць, яка фактично передана організаторам ярмарків - здебільшого це комунальні підприємства, а саме: КП «СВІТОЧ» (код ЄДРПОУ - 21586843) та КП «Київська спадщина» (код ЄДРПОУ - 25202443). Розміщення об`єктів торгівлі здійснюється відповідно до схеми, яка погоджується між організатором і районною адміністрацією та подається разом із заявкою. Проте знову ж таки, відсутній будь-який прозорий механізм подання заявок для підприємців, не запроваджено відкритого доступу до наявних місць або етапів їх розподілу. Крім того, у межах організації ярмаркової діяльності на території міста Києва відсутній централізований, відкритий та уніфікований електронний реєстр учасників, що унеможливлює належну перевірку суб`єктів господарювання на предмет відповідності встановленим вимогам, дотримання принципів доброчесності, уникнення конфлікту інтересів, а також унеможливлює виявлення фактів багаторазової участі одних і тих самих фізичних або юридичних осіб під різними ідентифікаційними даними. Відсутність такого реєстру порушує принципи рівного доступу до участі в ярмарковій діяльності. У зв`язку з цим розподіл торгових місць здійснюється в ручному режимі, за відсутності об`єктивних критеріїв відбору, що порушує принципи недискримінаційності та рівності. Згідно з аналітичними даними за підсумками першого кварталу 2025 року, участь у ярмаркових заходах взяли тисячі суб`єктів господарювання. Водночас, значна частина торговельних місць, передбачених для використання відповідно до затверджених графіків і схем розміщення, залишилася незаповненою. Це свідчить про суттєвий рівень недозавантаження ярмаркової інфраструктури. Недовикористання торгових площ спричиняє не лише прямі фінансові втрати у вигляді недоотриманих надходжень до бюджету, а й вказує на системні проблеми в адмініструванні ярмаркової діяльності. Така ситуація може бути наслідком прорахунків у плануванні, неефективного управління або цілеспрямованого створення адміністративних перепон для обмеження участі підприємців, які не належать до «лояльного» кола. У деяких випадках спостерігається штучне обмеження доступу до ярмарків з метою утримання контролю над грошовими потоками і забезпечення переваг наближеним структурам».

2.2. В скарзі-2 скаржник просив: «1. Прийняти вказану скаргу до свого провадження. 2. Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування Спеціалізованої актикорупційної прокуратури України внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 24.06.2025 р. за вих. № 24/06/2025-3-2 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. 3. Розглянути вказану скаргу в найкоротші строки без участі скаржника»,

В скарзі-3 скаржник просив: «1. Прийняти вказану скаргу до свого провадження. 2. Зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування Національного антикорупційного бюро України внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» ОСОБА_3 від 24.06.2025 р. за вих. № 24/06/2025-3-3 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України. 3. Розглянути вказану скаргу в найкоротші строки без участі скаржника»,

що в усіх скаргах обґрунтовувалось зокрема таким: «24.06.2025 р. за вих. №24/06/2025-3-2 головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» - ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА», а саме , на офіційну електронну пошту Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України, а саме , було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. 24.06.2025 р. за вих. № 24/06/2025-3-3 головою ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» - ОСОБА_3 , з використанням технологій електронної пошти, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА», а саме , на офіційну електронну пошту Національного антикорупційного бюро України, а саме , було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.На даний час, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення не внесені, не повідомлено про початок досудового розслідування, витяг з ЄРДР не надано…

В ході здійснення правозахисної діяльності ГО «НОН-СТОП УКРАЇНА» встановлено, що голова Запорізької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації) ОСОБА_21 , заступник голови Запорізької обласної військової адміністрації - ОСОБА_22 , директор ДП «Місцеві дороги Запорізької області» () - ОСОБА_23 , використовуючи підконтрольні підприємства ТОВ «ДОРГАРАНТ» (), ТОВ «ПБК «АКВІ-БУД» (), ТОВ «МЕЛСІТІ» (), ТОВ «ВІВАТ ІНВЕСТ» (), ТОВ «ГРАДПРОЕКТ-М» (), ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ КАЛЬМІУС» (), ФОП ОСОБА_24 НОМЕР_1 (ІПН НОМЕР_1 ), перебуваючи у злочинній змові з посадовими особами структурних підрозділів Запорізької обласної державної адміністрації (обласної військової адміністрації), Запорізької міської ради та правоохоронних органів, а саме Бюро економічної безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, Національної поліції України, а також контролюючих органів, а саме органів прокуратури, створили організовану злочинну групу та налагодили злочинну схему, направлену на розкрадання і привласнення бюджетних коштів, в тому числі коштів, що надходять за міжнародними та державними програмами, використовуючи для цього вказані підприємства. Дана злочинна схема реалізується шляхом проведення тендерів та укладення фіктивних, договорів: укладаючи угоди із підконтрольними підприємствами за завищеними цінами, незаконним нарахуванням ПДВ та видаткової частини відбувається вивід коштів, з метою ухилення від сплати податків і подальшій легалізації, виведених бюджетних коштів, виділених на будівництво цивільної інфраструктури. Зокрема, для зазначених тендерів встановлюють такі вимоги, щоб фактично перемогу могла здобути лише підконтрольна компанія, таким чином не допускаючи існування реальної конкуренції. Надалі, тендери проводять за цінами, що значно перевищують ринкові. У ряді випадків виявлено ознаки фіктивного завищення вартості матеріалів та обсягів робіт, що створює ризики нецільового використання публічних коштів. Окрім того, механізм контролю з боку замовника або повністю ігнорується, або реалізується формально, що свідчить про наявність змови між окремими посадовими особами та виконавцем. При реалізації вказаної злочинної схем, учасники ОЗГ, перебуваючи у злочинній змові із представниками Державної податкової служби України, Державної аудиторської служби України, інших державних, контролюючих, правоохоронних органів, використовуючи підконтрольних юридичних осіб, що входять до складу конвертаційного центру, здійснюють ухилення від сплати податків, легалізацію грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. Крім того, учасники організованої злочинної групи, перебувають у злочинній змові, та систематично надають неправомірну вигоду представникам Державної податкової служби України, Державної аудиторської служби України, інших державних, контролюючих, правоохоронних органів, з метою приховування власної злочинної діяльності. У свою чергу, представники Державної податкової служби України, Державної аудиторської служби України, інших державних, контролюючих, правоохоронних органів, перебуваючи у злочинній змові з учасниками організованої злочинної групи, систематично отримуючи від останніх неправомірну вигоду, зловживаючи службовим становищем, умисно покривають злочинну діяльність учасників організованої злочинної групи, а саме не проводять необхідні перевірки, не здійснюють контролюючих заходів, не вносять відомості до ЄРДР, не розслідують кримінальні правопорушення, не притягають винних осіб до кримінальної відповідальності. Зокрема, учасники організованої злочинної схеми, умисно, зловживаючи службовим становищем, реалізуючи ряд злочинних схем по розкраданню грошових бюджетних коштів з метою власного збагачення завдають значної шкоди державі, шляхом розтрати грошових бюджетних коштів, виділених на зведення цивільних споруд у м. Запоріжжі. Виявлено, посадові особи, які входять до організованої злочинної групи, зловживаючи службовим становищем, маючи вплив на представників ТЦК та СП сприяють організації схем по ухиленню від мобілізації особам, які працюють на підприємствах, зокрема на тих, які приймають безпосередню участь у реалізації злочинних схем».

2.2. В судове засідання попри здійснений належним чином виклик скаржник не прибув, не надіславши з цього приводу будь-яких заяв. З метою дотримання розумних строків судового провадження, слідчий суддя визнав можливим здійснити судовий розгляд без участі скаржника, також враховуючи його клопотання про таке. Відповідно до частини 4 статті 107 КПК фіксування судового розгляду скарги за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Представники САП і НАБУ як органів, гіпотетична бездіяльність якого оскаржувалась, попри належним чином здійснені повідомлення про судове засідання в таке не прибули, що відповідно до частини 3 статті 306 КПК не перешкоджало судовому розгляду.

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Частиною 1 статті 11 КК визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення, а згідно з частиною 1 статті 2 КК, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Склад кримінального правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних елементів, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення, а саме: 1) об`єкт; 2) об`єктивна сторона; 3) суб`єкт; 4) суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає її кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 розділу 2 чинного Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 17.08.2023 №231 зі змінами, визначено, що до Реєстру вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.

Згідно з пунктом 2 глави 3 розділу ІІ цього Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до правового висновку, зробленого у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (ККС ВС) від 30.09.2021 в справі №556/450/18, «підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке зініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

3.2. Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Системне тлумачення статей 214 і 303 КПК свідчить, що предметом судового контролю слідчим суддею може бути бездіяльність уповноваженого органу досудового розслідування у формі невнесення відомостей до ЄРДР після отримання належно обґрунтованої заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, що передбачає такі обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування належним чином подана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення із викладом вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) після отримання такої заяви чи повідомлення слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

3.3. Відповідно до частини 1 статті 304 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що скаржник направляв заяви про кримінальні правопорушення електронною поштою до САП і НАБУ 23.06.2025 і 24.06.2025 відповідно, відтак формально не пропущено визначений КПК строк на подання скарг.

3.4. Норми, які відносять справи до предметної підсудності ВАКС визначаються статтею 33-1 КПК із урахуванням статті 216 КПК.

Згідно із статтею 33-1 КПК, ВАКС підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК (а саме такими вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього кодексу), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК. Слідчі судді ВАКС здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності ВАКС відповідно до частини 1 цієї статті.

Частиною 5 статті 216 КПК визначено, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК, якщо наявна хоча б одна з таких умов:

1) кримінальне правопорушення вчинено: - Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; - державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»; - депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; - суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; - прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»; - особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище; - військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; - керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;

2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);

3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 КК, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 КК або у пункті 1 цієї частини.

Водночас слідчий суддя бере до уваги правову позицію, викладену в ухвалі від 14.12.2021 Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду в справі №991/4989/21, а саме, що «Законодавець не ототожнює підслідність НАБУ і підсудність Вищого антикорупційного суду», тобто здійснення НАБУ досудового розслідування не означає автоматичної підсудності будь-якої справи ВАКС.

3.5. Скаржник в скаргах стверджував, що надсилав заяви до НАБУ за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених «, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК.».

Однак статті 212, 255, 336, 358, 365, 366 не належать до кримінальних правопорушень, які підслідні НАБУ, відтак і не належать до предметної підсудності ВАКС. Разом з тим, кримінальні правопорушення, передбачені статтею 191, 209, 364, 368, 369 КК, формально належать до підслідності НАБУ і предметної підсудності ВАКС.

Згідно з частиною 1 статті 216 КПК, слідчі органів Національної поліції (далі - НП) здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Також згідно з пунктом 3 частини 3 статті 216 КПК, детективи органів Бюро економічної безпеки України (БЕБУ) здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191 (крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини 3 цієї статті) та 364 КК, за умови що розмір предмета такого кримінального правопорушення або завданої ним шкоди становить від п`ятисот до двох тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, та його вчинено службовою особою державного органу, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, та досудове розслідування такого кримінального правопорушення не віднесено до підслідності Державного бюро розслідувань чи НАБУ.

Враховуючи вищенаведене, статтею 216 КПК визначена диференційована підслідність кримінального правопорушення, передбаченого статтями 191, 209, 364 КК, залежно від встановленого законом на час вчинення таких кримінальних правопорушень конкретного розміру його предмета або завданої ним шкоди, а саме - органам Національної поліції (розмір предмета або завданої шкоди до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), БЕБУ (розмір предмета або завданої шкоди 500-2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) та НАБУ (розмір предмета або завданої шкоди понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Відтак підслідність кримінальних проваджень НАБУ та відповідно можливість здійснення судового контролю слідчими суддями ВАКС у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 209, 364, 368, 369 КК, окрім іншого, обумовлена конкретним розміром предмета такого кримінального правопорушення або розміром завданої ним шкоди, встановленого законом на час його вчинення, що вимагає ретельного належного обґрунтування такого розміру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028 гривень.

Отже, розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191, 209, 364 КК, або розміру завданої ним шкоди, для можливості кваліфікації діяння як кримінального правопорушення для підслідності НАБУ, а також здійснення судового контролю слідчими суддями ВАКС, у 2025 році в будь-якому разі повинен становити не менше 6 056 000 грн. (3028 грн. х 2000). Аналогічно, розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 368, 369 КК для підслідності НАБУ і підсудності ВАКС у 2025 році в будь-якому разі повинен становити не менше 1 514 000 грн. (3028 грн. х 500).

Проте у заявах і скаргах скаржник не навів жодних ознак реального заподіяння істотної шкоди або тяжких наслідків охоронюваним законом правам та інтересам держави чи осіб або розміру предмета кримінального правопорушення на зазначені суми чи понад такі,

Водночас в скаргах відсутні відомості про можливе вчинення злочинів, передбачених статтею 369, частиною 1 статті 369-2 КК, щодо осіб, зазначених в пункті 1 частини 5 статті 216 КПК.

Таким чином, зі змісту скарг не вбачається будь-якої ознаки підслідності НАБУ і предметної підсудності ВАКС, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК.

Також зі змісту заяв скаржника до САП і НАБУ про вчинення кримінальних правопорушень та з наявних матеріалів взагалі не вбачається достатніх об`єктивних вагомих обставин вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, окрім суб`єктивних фантазій скаржника. Окрім того, скаржник посилається на вчинення кримінальних правопорушень, проте викладені обставини не свідчать про їх ймовірність і доводи скаржника не є достатніми для отримання зазначеного вище висновку, не потребують перевірки засобами кримінального процесу, а тому такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Ба більше, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державні механізми здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що реально було вчинено кримінальне правопорушення, враховуючи, що ініціювання кримінального переслідування певної службової особи може мати ознаки наміру використання самого факту гіпотетичного внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень та подальшого здійснення досудового розслідування, під час якого будуть обмежуватись права та свободи такої особи, винятково із метою тиску на неї. Тому безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та ще й є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні статті 6 § 1».

Відтак розгляд судом (зокрема ВАКС) справ, які не належать до його підсудності, суперечитиме припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.

3.6. Відповідно до частини 2 статті 307 КПК, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на те, що скаржником не доведено обов`язок посадових осіб САП і НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень та як наслідок їх бездіяльність, в задоволенні скарг належить відмовити.

Керуючись статтями 33-1, 216, 303-309, 369-372, 532 КПК суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарг ОСОБА_25 від 04.07.2025 і 07.07.2025 на бездіяльність САП і НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяв про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 08.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1 __________