ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/994/21 Номер провадження 11-кп/814/491/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000575, за апеляційною скаргою прокурора Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 03 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Диканька Полтавської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, який являється особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше судимого:

- 05.04.2007 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

- 15.05.2008 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 10.01.2009 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 05.10.2016 вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- 07.03.2017 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20.09.2019 звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 днів;

- 14.09.2021 вироком Диканського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,

визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців частково приєднано невідбуте покарання за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2021 року у виді 232 годин громадських робіт, що в перерахунку відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України становить 29 днів, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців та 29 днів.

Задоволено клопотання прокурора та обрано ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, але не довше 60 днів з дня проголошення цього вироку, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 встановлено обчислювати з 03.11.2021, тобто з дня його взяття під варту відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2021 про зміну запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час перебування його під вартою у якості запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено порядок стягнення судових витрат та долю речових доказів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 .

В ході апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_8 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки він відбув покарання, призначене за оскаржуваним вироком та на даний час безпідставно утримується під вартою та його подальше утримання не відповідає меті застосування такого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданого клопотання, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти його задоволення, думку потерпілого ОСОБА_9 , який при вирішення клопотання захисника поклався на розсуд суду, перевіривши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 1 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передували обранню такого виняткового запобіжного заходу, та перевірити можливість зміни запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Таким чином вбачається, що у разі засудження особи до арешту чи позбавлення волі, він має бути взятий під варту, і лише у виключних випадках стосовно такої особи може бути застосований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою до набрання вироком законної сили.

Колегією суддів враховуються дані про особу ОСОБА_7 , який не одружений, не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше неодноразово судимий зокрема за вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

За обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а його дії судом першої інстанції перекваліфіковані на менш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі за цим злочином строком на 1 рік 5 місяців. В той же час, прокурор оспорює вирок суду щодо перекваліфікації дій ОСОБА_7 та одночасно ставить питання про призначення обвинуваченому більш суворого покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Отже, з огляду на наведені обставини, існують обгрунтовані підстави для подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки останній може ухилитися від суду під загрозою покарання, що може бути призначено в разі визнання вимог апеляційної скарги прокурора обгрунтованими, вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на відомості про особу обвинуваченого, який раніше вже вчиняв злочини корисливої спрямованості, ніде не працює, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності.

Стороною захисту не доведено необхідність зміни запобіжного заходу, оскільки на даний час апеляційний розгляд триває, а зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання не зможе гарантувати виконання ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків та може перешкодити судовому розгляду.

З огляду на те, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, не зменшилися, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника.

Керуючись гл.18, ст. 331 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3