Справа № 201/6249/25
Провадження № 1-кс/201/2363/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Міловського відділу Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за фактом добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.01.2023 на тимчасово окупованій території Луганської області державою-агресором російською федерацією, в особі «міністерства внутрішніх справ російської федерації» організовано та розпочато діяльність незаконного центрального органу виконавчої влади, а саме: «міністерства внутрішніх справ по луганській народній республіці» (далі мовою оригіналу російською «Министерство внутренних дел по Луганской Народной Республике, ОГРН:509, юридический адрес: 291001, Луганская Народная республика, г. Луганск, ул. Луначарского, д. 38).

В подальшому, на тимчасово окупованій території Старобільської міської територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки» а саме в особі «міністерством внутрішніх справ по луганській народній республіці», підконтрольним державі-агресору російській федерації, 09.03.2023 створено незаконний правоохоронний орган «відділ міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський» (далі мовою оригіналу російською «отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации Старобельский», ОГРН:170).

Незаконно створений правоохоронний орган «відділ міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський» знаходиться за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Фрунзе, буд. 20.

Функціонування так званого «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський» регламентовано нормативно-правовими актами держави-агресора російської федерації та псевдоутворенням «луганської народної республіки», що підпорядковується державі-агресору російській федерації, а саме: «конституцією луганської народної республіки» (прийнята «народною радою луганської народної республіки» від 30.12.2022), «положенням про міністерство внутрішніх справ російської федерації», законом російської федерації - «про поліцію», які визначають правові та організаційні засади діяльності поліції, встановлює права та обов`язки співробітників поліції, гарантії правового та соціального захисту.

Статтею 2 закону російської федерації «про поліцію» визначено основні напрями діяльності поліції, зокрема: забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 4 закону російської федерації «про поліцію»: «поліція являється складовою частиною єдиної централізованої системи федерального органу виконавчої влади в сфері внутрішніх справ. В склад поліції можуть входити підрозділи, організації і служби, створені для виконання покладених на поліцію обов`язків.

Положенням «про державну інспекцію безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації зі змінами від 11 лютого 2023 року» затвердженого «указом президента російської федерації № 711 від 15 червня 1998 року» визначено, що «державна інспекція безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації входить до системи міністерства внутрішніх справ російської федерації».

Також, п. 5 вказаного положення визначено систему «державної інспекції безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації», серед яких зазначено «підрозділ державної інспекції безпеки дорожнього руху міністерства внутрішніх справ російської федерації управління, відділів, відділень міністерства внутрішніх справ російської федерації по районах, містах та інших муніципальним утворенням».

Встановлено, що після створення 09.03.2023 на тимчасово окупованій території Старобільської міської територіальної громади Старобільського району Луганської області незаконного правоохоронного органу «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський» (мовою оригіналу російською «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации Старобельский»), невстановленими особами, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у структурі зазначеного правоохоронного органу створено так зване «відділення державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський» (мовою оригіналу російською «Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Старобельский»), який здійснює повноваження у сфері безпеки дорожнього руху на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області.

У цей час, громадянин України ОСОБА_4 , більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Старобільськ Старобільського району Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої збройної російської агресії проти України, яка розпочалась приблизно о 4 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади «інспектора» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Старобільської міської територіальної громади Старобільського району Луганської області, а саме у «відділенні державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський» (мовою оригіналу російською «Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Старобельский») та реалізуючи вказаний умисел, вступив в злочинну змову з представниками «відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський», які підконтрольні державі-агресору російській федерації, погоджуючись на їх пропозицію, умисно, добровільно, діючи в порушення вимог Конституції та законів України, зайняв посаду так званого «інспектора відділення державної інспекції безпеки дорожнього руху відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації Старобільський» (мовою оригіналу російською « Инспектора Отделение Государственной инспекции безопасности дорожного движения Отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации Старобельский») та приступив до виконання обов`язків передбачених цією посадою та виконання функцій вказаного незаконного правоохоронного органу.

У поданому клопотанні прокурором зазначено, що таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно ОСОБА_4 , на яке слід накласти арешт, а саме:

-земельна ділянка з кадастровим номером :21:001:0011, площею 8.0682 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 225, власник ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , підстава для державної реєстрації відомості з ДЗК, серія та номер: 19846045, виданий 13.05.2020, видавник: Державний земельний кадастр;

-банківські рахунки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 які відкриті в АТ «ОЩАДБАНК» (, МФО 300465, юридична адреса: вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001) на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а також грошові кошти, які розміщені на рахунках, підлягає конфіскації майна, як виду покарання за вчинення злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та відповідно до положень ст. 170 КПК України вищевказане майно необхідно арештувати з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Право володіння підозрюваного ОСОБА_4 та наявність грошових рахунків в установах банку підтверджується наступним:

1. Інформацією від 04.10.2024 № 46/12-11/124484/2024/ВБ наданої АТ «Ощадбанк», щодо відкритих рахунків у банку на ОСОБА_4 .

2. Інформаційною довідкою від 19.05.2025 № 427557847 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі викладеного, прокурор просить накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Прокурор у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за фактом добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

30.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Доведено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 на праві власності належить: земельна ділянка з кадастровим номером :21:001:0011, площею 8.0682 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 225, власник ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , підстава для державної реєстрації відомості з ДЗК, серія та номер: 19846045, виданий 13.05.2020, видавник: Державний земельний кадастр.

Також доведено, що відповідно до інформації від 04.10.2024 № 46/12-11/124484/2024/ВБ, наданої АТ «Ощадбанк», ОСОБА_4 має банківські рахунки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , які відкриті в АТ «ОЩАДБАНК» (, МФО 300465, юридична адреса: вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001) на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а також грошові кошти, які розміщені на рахунках.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-земельна ділянка з кадастровим номером :21:001:0011, площею 8.0682 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 225, власник ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , підстава для державної реєстрації відомості з ДЗК, серія та номер: 19846045, виданий 13.05.2020, видавник: Державний земельний кадастр;

-банківські рахунки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , які відкриті в АТ «ОЩАДБАНК» (, МФО 300465, юридична адреса: вул. Госпітальна, 12-Г, м. Київ, 01001) на ім`я ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а також грошові кошти, які розміщені на рахунках.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1