Єдиний унікальний номер 205/3026/25
Провадження № 1-кп/205/724/25
У Х В А Л А

17 липня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката - ОСОБА_4 (в режимі відео конференції)

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000072 від 20.02.2025відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.05.2024 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Новокодацького районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України.

У судовому засіданні прокурором надано угоду про визнання винуватості від 31 березня 2025 року, між прокурором та обвинуваченим.

Даною угодою визначено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів статті 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , підтримали укладену угоду та просили її затвердити.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди вимогам процесуального законодавства, з`ясувавши в обвинувачуваного розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та обставин, які стали наслідками підписання угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що в затвердженні вказаної угоди необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно до ст. 474 ч. 7,8 КПК України Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії судового провадження, останнє продовжується у загальному порядку.

До моменту видалення суду до нарадчої кімнати сторони угоди мають право ініціювати зміни до укладеної угоди та у разі досягнення згоди укласти нову угоду.

Повторне звернення з угодою з тим самим підозрюваним, обвинуваченим в одному кримінальному провадженні допускається одноразово у разі усунення підстав, на основі яких суд відмовив у затвердженні такої угоди. У разі повторної відмови судом у затвердженні угоди наступне звернення з угодою з тим самим підозрюваним, обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні не допускається.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується в ухиленні від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, кваліфікуються за ч. 3 ст. 389 КК України.

Згідно зі ст.ст.50,65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також дані, які всебічно характеризують особу винного. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тільки з врахуванням та належним аналізом усіх цих обставин у своїй сукупності буде досягнуто необхідного балансу верховенства права та справедливості при вирішенні цього питання.

Як вбачається з тексту угоди, а саме в частині узгодженого покарання, зазначено, що сторони кримінального провадження погоджуються щодо можливості виправлення ОСОБА_5 та призначення йому покарання передбаченого санкцією ч. 3 ст. 389 КК України, у виді обмеження волі на строком на 1 рік, згідно ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання пробаційного нагляду за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2024 з урахуванням п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України з розрахунку одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, та остаточно призначити 1 рік 1 місяць обмеження волі.

Перевіряючи угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам КПК України та КК України, суд зауважує, що погоджене сторонами покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 , з урахуванням положень ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України 1 рік 1 місяць обмеження волі, не відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Згідно з вимогами ст..71 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій четвертій цієї статті, призначається покарання, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, суд вважає, що укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про визнання винуватості не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим не підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, у разі відмови суду у затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У зв`язку з тим, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим була укладена вже на стадії судового провадження, останнє продовжується у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись 369, 371, 372, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні угоди у кримінальному провадженні №0000072 від 20.02.2025 про визнання винуватості, укладену 31.03.2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Судове провадження у кримінальному провадженні № 0000072 від 20.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1