Cправа №991/7751/25
Провадження №11-сс/991/542/25
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 липня 2025 року накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 28.07.2025 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема:

- мобільний телефон Samsung Galaxy S21 FE, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 ;

- ноутбук Lenovo синього кольору, із наліпкою на тильній стороні «№А046173».

- ноутбук Dell сріблястого кольору, DP: TTYFJA00, 2

- ноутбук Lenovo сірого кольору, S: PF3HPLS7

- ноутбук Lenovo світло-сірого кольору, S: MP2LF30N.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

У своїй апеляційній скарзі з доповненнями представник зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилається на таке.

Арештований мобільний телефон не є речовим доказом, а є лише носієм інформації, яка може бути доказом у кримінальному провадженні, зокрема листування щодо постачань БПЛА, скан-копії документів компаній Global Logistics Trade LLC, TOB «Захист та Охорона Сервіс» щодо постачання БПЛА.

Порушено вимоги ч. 3 ст. 170 КПК України, зокрема:

-арештовані мобільний телефон та ноутбук ОСОБА_5 не є засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та не зберегли на собі його сліди;

-на момент розгляду слідчим суддею клопотання, орган досудового розслідування не ініціював проведення судових експертиз щодо дослідження мобільного телефону та ноутбуку ОСОБА_5 ;

-власник не обмежував доступ до інформації, що міститься на мобільному телефоні;

-орган досудового розслідування мав можливість повністю скопіювати інформацію, що міститься на мобільному телефоні.

Слідчим суддею при постановленні ухвали не враховано негативні наслідки арешту майна для його власника, а саме:

-суттєве порушення життєвого укладу та прав ОСОБА_5 ;

-втрата можливості розпорядження банківськими рахунками, доступ до яких здійснювався через вилучені пристрої;

-обмеження можливості звичної комунікації ОСОБА_5 з особами, контакти яких містяться у вилучених пристроях.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31.07.2025 та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на:

-мобільний телефон Samsung Galaxy S21 FE, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою: НОМЕР_3 ;

-ноутбук Lenovo синього кольору, із наліпкою на тильній стороні «№А046173».

ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин неприбуття суд не повідомив.

Згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі вказаної особи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, посилаючись на доводи, наведені в ній, прокурор САП ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , прокурора САП, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 .

Орган досудового розслідування посилається на обставини, які, ймовірно, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: вчинення службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - ДССЗЗІ) за попередньою змовою із рядом суб`єктів підприємницької діяльності розтрати коштів державного бюджету України в особливо великих розмірах під час закупівлі у 2023 році безпілотних літальних апаратів (далі - БПЛА) «Autel EVO Max 4T» та безпілотних авіаційних комплексів (далі - БПАК) «DJI Mavic 3» за завищеними цінами, а також подальшої легалізації (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді від 01 липня 2025 року у справі № 991/6876/25 детективам Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) надано дозвіл на проведення обшуку офісу групи компаній «Legas Logistics», розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває у власності ОСОБА_8 та знаходиться у фактичному володінні «Legas Logistics», з метою відшукання та виявлення речей і документів.

На підставі ухвали слідчого судді від 01.07.2025, детективом НАБУ 28.07.2025 проведено обшук за вищевказаною адресою та вилучено майно, яке в подальшому на підставі постанови детектива НАБУ визнано речовими доказами.

Прокурор САП звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя дійшов таких висновків: існують достатні підстави вважати про залученість компанії «Legal Logistics» до подій, у зв`язку з якими здійснюється досудове розслідування; зазначене у клопотанні майно могло використовуватися під час розслідуваних подій, і у пам`яті цих пристроїв можуть міститися дані, які мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні; майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України; наявність на трьох ноутбуках системи логічного захисту доступу до інформації та ненадання паролю для подолання цієї системи, унеможливлює дослідження вмісту пам`яті цих носіїв без застосування спеціальних технічних знань, навичок та обладнання для подолання системи логічного захисту доступу; враховуючи наявність ризиків втрати, знищення інформації та відомостей, а також ризиків приховування, пошкодження, псування, відчуження майна, арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів; застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відповідає принципу розумності, є співрозмірним з завданням кримінального провадження у відповідності до положень ст. 2 КПК України, що не призведе до суттєвих наслідків, які позначаться на інтересах власника (володільця) майна, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Висновки слідчого судді відповідають положенням закону та встановленим обставинам, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Однією із підстав накладення арешту на майно визначається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Посилання апеляційної скарги, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів визнається колегією суддів безпідставним.

Згідно з протоколом обшуку від 28.07.2025 при проведенні огляду в мобільному телефоні ОСОБА_5 виявлено листування щодо постачань БПЛА, скан-копії документів компаній Global Logistics Trade LLC, TOB «Захист та Охорона Сервіс» щодо постачання БПЛА.

Також з вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_5 відмовився повідомити органу досудового розслідування пароль доступу до інформації ноутбука синього кольору, який знаходився на його робочому столі.

Зазначені обставини не оспорюються в апеляційній скарзі.

Таким чином, оскільки підтверджується, що мобільний телефон та ноутбук можуть містити файли/листування з причетними до вчинення злочину особами, документи стосовно діяльності зазначених у клопотанні компаній, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні, вказані пристрої відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Твердження в апеляційній скарзі, що арештований мобільний телефон, не є речовим доказом, а є лише носієм інформації, та, що арештовані мобільний телефон і ноутбук не є засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та не зберегли на собі його сліди є помилковими.

При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя врахував, що доказом є відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявні в мобільному телефоні та ноутбуці.

Також слідчий суддя не констатував, що мобільний телефон та ноутбук є засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди

А відтак, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що слідчий суддя не розрізнив джерела доказів від доказу.

При проведенні обшуку ОСОБА_5 добровільно надав для огляду мобільний телефон.

Разом з тим, із пояснень спеціаліста від 30.07.2025 вбачається, що при огляді мобільного телефону Samsung Galaxy S21 FE, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 не надалось за можливе подолати систему логічного захисту та створити повну копію файлової системи мобільного телефона.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абзаци 2, 3 ч. 2 ст. 168 КПК України).

У зв`язку з викладеним, неспроможними є доводи апеляційної скарги на можливість, але не проведення органом досудового розслідування копіювання інформації з мобільного телефона.

Підстави проведення експертизи та порядок залучення експерта визначені ст. ст. 242, 243 КПК України.

З наведеного слідує, що КПК України не встановлює для органу досудового розслідування строк призначення будь-якої експертизи, а тому посилання представника в апеляційній скарзі, що на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна, детективом не призначено експертизу, є безпідставним.

Твердження представника про неможливість розпорядження банківськими рахунками внаслідок арешту мобільного телефона, колегія суддів вважає неспроможним, оскільки очевидним є те, що розпорядження банківськими рахунками не обмежується використанням мобільного телефона.

Оскільки досудове розслідування здійснюється за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 368 КК України, а саме: вчинення службовими особами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - ДССЗЗІ) за попередньою змовою із рядом суб`єктів підприємницької діяльності розтрати коштів державного бюджету України в особливо великих розмірах під час закупівлі у 2023 році безпілотних літальних апаратів (далі - БПЛА) «Autel EVO Max 4T» та безпілотних авіаційних комплексів (далі - БПАК) «DJI Mavic 3» за завищеними цінами, а також подальшої легалізації (відмивання) коштів, одержаних злочинним шляхом, враховуючи обставини вчинених злочинів, слід визнати, що накладений арешт забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження, і не покладає індивідуальний та надмірний тягар на власника, який позбавлений звичної комунікації з особами, контакти яких містяться у вилученому пристрої.

Колегія суддів звертає увагу, що на підставі ч. 2 ст. 174 КПК України власник майна не побавлений права заявити клопотання про скасування арешту майна.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно з дотриманням приписів ст. ст. 170-173 КПК України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст.407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 липня 2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3