Справа № 129/1256/25
Провадження №11-кп/801/692/2025
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

21 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 , одержавши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3

на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_2

в кримінальному провадженні № 00002 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України, -

встановив:

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора. Продовжено запобіжний захід відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби з 22 год. 00 хв. До 06 год. 00 хв. За адресою: АДРЕСА_1 без застосування електронного носія та зобов`язано ОСОБА_2 прибувати за кожною в будь-якій формі вимогою суду під час кримінального провадження, не залишати місце постійного проживання та не змінювати його без дозволу суду, утриматись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні і роз`яснено йому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, про що оголошено йому під розписку. Строк дії ухвали встановлено в 60 днів, до 26.06.2025 року.

Не погодившись з ухвалою, захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження з0апобіжного заходу відносно ОСОБА_2 у виді домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції без законних на те підстав продовжив обвинуваченому запобіжний захід після його фактичного закінчення.

Вивчивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, матеріали, надані судом першої інстанції, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на таке.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь

Згідно з статтею 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже за змістом статті 392 КПК України інші ухвали (крім як про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру) можуть бути предметом апеляційного оскарження лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Кримінальний процесуальний закон дійсно передбачає цілу низку ухвал, які можуть бути постановлені судом першої інстанції при розгляді справи до постановлення рішення по суті, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку, а саме: ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру (частина 4 статті 314), ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті (частина 5 статті 331), ухвала суду про закриття кримінального провадження (частина 11 статті 284), ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності (частина 5 статті 288), ухвала про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні (частина 4 статті 380), ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку (частина 4 статті 476), ухвала про повернення акта про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру (частина 2 статті 483-13), ухвала про скасування ухвали, якою було затверджено угоду, або про відмову у скасуванні ухвали (частина 2 статті 483-21), ухвала за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням судового рішення щодо застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру (частина 4 статті 483-22), ухвала за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку (частина 6 статті 539), ухвала стосовно виконання вироку суду іноземної держави (частина 9 статті 603), ухвала про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України (частина 7 статті 610) тощо.

Так само під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні (пункти 4 і 5 частини 1 статті 309 КПК України).

Натомість під час судового провадження у першій інстанції підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом лише ухвали суду про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу та запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою (абз. 2 ч. 2 статті 392, стаття 422-1 КПК України).

Отже постановлена під час судового провадження у першій інстанції ухвала про продовження строку домашнього арешту оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Оскаржувана ухвала Гайсинського районного суду Вінницької області була постановлена 28 квітня 2025 року в підготовчому судовому засіданні, яке є етапом судового провадження у першій інстанції, не може бути оскаржена в апеляційному порядку, а зазначення судом першої інстанції про можливість такого оскарження до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів є помилковим.

Відповідно до частин 4, 6 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу. Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 392, ч. 4 ст. 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_2 .

Копію даної ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги впродовж трьох місяців.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1