Справа № 732/697/25
Провадження № 1-кп/732/82/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

у присутності секретаря ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, не працює, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд

УСТАНОВИВ:

09.05.2025 з Чернігівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2025, справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 12 травня 2025 року прийнято кримінальне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року призначений судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України, цією ж ухвалою запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 продовжений на строк 60 днів до 11 липня 2025 року, але не довше строку розгляду кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні надала суду письмове клопотання з проханням продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу і розгляду цього питання судом не відпали і не зменшились.

Потерпіла у судовому засіданні щодо продовження строку дії запобіжного заходу покладалася на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечив та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт чи на носіння електронного браслету, обґрунтувавши свою позицію необхідністю допомагати матері та бабусі на городі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, вказавши за доцільне замінити наявний запобіжний захід у виді тримання від вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення та захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11 липня 2025 року.

Згідно із ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 суд ураховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких умисних злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі враховано, що діяння ним вчинено стосовно батька, свідком є матір, перебуваючи на свободі матиме доступ до житла, в якому вчинено злочин, може знищити, сховати або спотворити речі, які можуть потребувати повторного огляду, створювати штучні доказів своєї невинуватості.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, а також враховуючи існування наразі обґрунтованих ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Судом перевірялася можливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Також прокурором заявлено клопотання про виклик свідків згідно із реєстром матеріалів досудового розслідування, застосувавши до них привід, оскільки останні належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, але до суду не з`явилися. Про поважні причини неявки не повідомили, заяв та клопотань від свідків не надійшло.

Згідно із ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження для забезпечення мети досягнення дієвості цього провадження є привід.

Відповідно до ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано примусовий привід.

Згідно із ч. 1 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений час.

Відсутність в судовому засіданні свідків без поважних причин є перешкодою для проведення судового засідання, а тому суд вважає необхідним застосувати до них привід для забезпечення розгляду вказаного кримінального провадження.

Керуючись статтями 131, 139, 140, 176-178, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відкласти судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на 29 липня 2025 року на 10 год 00 хв у залі судових засідань в приміщенні Городнянського районного суду Чернігівської області.

У судове засідання викликати прокурора, захисника обвинуваченого, потерпілу, забезпечити явку обвинуваченого ОСОБА_4 , який утримується під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 2), а також свідків згідно із реєстром матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора про привід свідків задовольнити.

Застосувати привід на 29 липня 2025 року на 10 год 00 хв до таких свідків:

- ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ).

- ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ).

- ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ).

- ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалу для виконання направити до ВП №3 (м. Городня) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_11 від 16.02.2025, продовжений ухвалою слідчого суду Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_11 від 10.04.2025 та продовжений ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.05.2025, продовжити на строк шістдесят днів, до 15 серпня 2025 року, але не довше строку розгляду кримінального провадження.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілій, обвинуваченому та його захиснику.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1