КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 11 серпня 2025 року апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представників власника майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 25.06.2025 приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 : роздруківка чорнових записів на 31 аркуші.

В іншій частині - відмовлено.

Зобов`язано уповноважену особу, в якої утримується тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 25.06.2025 в ході обшуку приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон iPhone 14 Pro Max (IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 ) з SIM-карткою Vodafone, з системою логічного захисту (пароль « НОМЕР_3 »); мобільний телефон iPhone 11 Pro Max чорного кольору у чохлі чорного кольору з системою логічного захисту; ноутбук MacBook модель F 2337 із системою логічного захисту; готівкові грошові кошти у сумі 6 500 доларів США та 250 000 грн., негайно повернути його власнику.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно, вилучене під час обшуку 25.06.2025 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 :

- Мобільний телефон iPhone 14 Pro Max(IMEIНОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 ) з SIM-карткою Vodafone, з системою логічного захисту (пароль «0000»).

- Мобільний телефон iPhone 11 Pro Мах чорного кольору у чохлі чорного кольору з системою логічного захисту.

- Ноутбук MacBook модель F 2337 із системою логічного захисту.

- Роздруківка чорнових записів на 31 аркуші.

- Готівкові грошові кошти у сумі 6 500 доларів США та 250 000 грн.

Прокурор зазначає, що за даними досудового розслідування, протиправна діяльність організованої групи службових осіб TOB «АСТ Компані», ТОВ «СП «Стан-Комплект», ТОВ «Емза» та AT «ЗНВКІФ «Стан-Інвест» та інших причетних осіб свідчать про скоєння тяжких і особливо тяжких злочинів, які завдали шкоди державним інтересам попередньо у розмірі понад 250 мільйонів гривень несплачених податків і сприяли легалізації злочинних доходів.

Апелянт вважає, що вилучене майно, зокрема грошові кошти, мають прямий зв`язок із розслідуваними злочинами, а вилучені предмети відповідають критеріям речових доказів за ст. 98 КПК України.

Зокрема, мобільні телефони та ноутбук є знаряддями злочину, оскільки ймовірно використовувалися для координації схеми, зберігання даних про фінансові операції чи листування з контрагентами (наприклад, KOT TOUR LLP, ТОВ «Інвест Солюшнс Фактор»). iPhone 14 Pro Max (IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 ) з SIM-карткою Vodafone може містити месенджери (WhatsApp, Telegram), електронну пошту чи фінансові додатки, що підтверджують координацію дій. Комп`ютерно-технічна експертиза може виявити зашифровані дані, які розкриють деталі операцій.

Чорнові записи (31 арк.) містять відомості про обставини злочину, такі як рукописні нотатки, схеми фінансових операцій, списки контрагентів чи плани розподілу доходів, що є важливим для встановлення ролі ОСОБА_10 та інших учасників.

Разом із тим, грошові кошти (у сумі 6 500 доларів США та 250 000 грн.) є об`єктом злочинних дій, оскільки можуть бути доходами від легалізації через виведені кошти з ТОВ «АСТ Компані» шляхом виплати відсотків за облігаціями. Готівкова форма та наявність іноземної валюти (6 500 доларів США) вказують на можливе приховування від фінансового моніторингу, що корелюється з діяльністю KOT TOUR LLP.

За доводами прокурора, попередні слідчі дії підтверджують зв`язок вилучених предметів із схемою злочину. Так, під час проведення обшуку 25.06.2025 в кабінеті ОСОБА_10 виявлено договір оренди сейфу № ЕЛ-170, що вказує на спроби приховування доказів.

Під час обшуку 28.06.2025 за адресою: м. Київ, вул. Степана Бандери, 23, виявлено документи (договори, виписки, чорнові записи) та кошти (2 230 400 грн., включаючи 1 711 900 грн., у кабінеті ОСОБА_11 ), що підтверджують фіктивність операцій. Проведеним обшуком 25.06.2025 за адресою: АДРЕСА_2 (помешкання ОСОБА_11 ) виявлено 2 596 660 грн., та 10 000 доларів США, що свідчить про систематичне зберігання готівки, ймовірно пов`язаної з легалізацією.

Прокурор зауважує, що існує ризик знищення або приховування доказів, фігуранти, зокрема ОСОБА_10 , обізнані про методи слідчих дій і мають зв`язки в правоохоронних та судових органах.

Крім того, телефони та ноутбук можуть містити листування, що розкриває координацію схеми, чорнові записи - деталі операцій, а кошти - докази легалізації. Арешт дозволить провести експертизи (комп`ютерно-технічну, почеркознавчу, економічну) для підтвердження їх зв`язку з фіктивними операціями.

Також, грошові кошти можуть бути використані для фінансування протиправної діяльності, впливу на свідків чи підкупу посадових осіб. Наявність іноземної валюти свідчить про можливі спроби виведення коштів за кордон. Телефони та ноутбук містять дані, які можуть бути змінені або видалені.

У разі не накладення арешту на вказане майно, воно може бути знищене, передане третім особам або використане для продовження протиправної діяльності.

Додатково, арешт майна обґрунтовується необхідністю забезпечення можливої конфіскації як заходу кримінально-правового характеру, передбаченого ст. 96-2 КК України, у разі доведення вини підозрюваних. У цьому провадженні зібрано докази, включаючи фінансові звіти, протоколи допитів, скріншоти листування та договори, які підтверджують зв`язок вилученого майна з протиправною діяльністю.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представників власника майна, які заперечили щодо її задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 серпня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000956, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 209-1, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи, включаючи ОСОБА_10 , організували злочинну схему, спрямовану на:

- недобросовісну емісію відсоткових іменних облігацій ТОВ «АСТ Компані» () серії А з ISIN НОМЕР_4 на суму 252 279 000 грн., у 2020 році для створення фіктивних боргових зобов`язань перед ТОВ «Інвест Солюшнс Фактор» через удавані правочини з компанією-нерезидентом KOT TOUR LLP;

- фальсифікацію фінансових документів шляхом штучного збільшення витрат через виплати відсотків за облігаціями, що дозволяло зменшувати базу оподаткування податку на прибуток;

- легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом, через виведення коштів на підконтрольний АТ «ЗНВКІФ «Стан-Інвест», власником якого є ОСОБА_10 з використанням податкових пільг за ст.. 141.6 Податкового кодексу України.

25 червня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2025 року проведено обшук у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

За результатами обшуку вилучено: мобільний телефон iPhone 14 Pro Max (IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 ) з SIM-карткою оператора Vodafone, з системою логічного захисту (пароль «0000»), що належить ОСОБА_10 ; мобільний телефон iPhone 11 Pro Max чорного кольору у чохлі чорного кольору з системою логічного захисту, що належить ОСОБА_10 ; ноутбук MacBook модель F 2337 із системою логічного захисту, що належить ОСОБА_10 ; роздруківка чорнових записів на 31 аркуші.; готівкові грошові кошти у сумі 6 500 доларів США та 250 000 грн.

26 червня 2025 року постановою детектива Головного підрозділу детективів економічної безпеки України ОСОБА_12 вказані вилучені речі та грошові кошти визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

27 червня 2025 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 засобами поштового зв`язку направив до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на майно, що вилучено під час проведення обшуку приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року клопотання прокурора задоволено частково. Відмовлено в частині накладення арешту на:

- Мобільний телефон iPhone 14 Pro Max(IMEIНОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 ) з SIM-карткою Vodafone, з системою логічного захисту (пароль «0000»).

- Мобільний телефон iPhone 11 Pro Мах чорного кольору у чохлі чорного кольору з системою логічного захисту.

- Ноутбук MacBook модель F 2337 із системою логічного захисту.

- Готівкові грошові кошти у сумі 6 500 доларів США та 250 000 грн.

Задовольняючи частково клопотання прокурора, слідчим суддею зазначено, що прокурором не надано доказів необхідності накладення арешту на вказане майно.

Колегія суддів погоджується із таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 1 ч. 2, 3 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Задовольняючи частково клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000956, про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів вбачається наявність правових підстав для арешту роздруківок чорнових записів на 31 аркуші, оскільки вказане майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України.

Однак, відмовлено у накладенні арешту на: Мобільний телефон iPhone 14 Pro Max(IMEIНОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 ) з SIM-карткою Vodafone, з системою логічного захисту (пароль «0000»); Мобільний телефон iPhone11 ProМах чорного кольору у чохлі чорного кольору з системою логічного захисту; Ноутбук MacBook модель F 2337 із системою логічного захисту; Готівкові грошові кошти у сумі 6 500 доларів США та 250 000 грн.

Відмовляючи у задоволенні клопотання в цій частині, слідчий суддя зазначив, що порушення вимог ч. 3 ст. 170 КПК України прокурором до клопотання та у судовому засіданні не надано жодних доказів, що підтверджують той факт, що вилучене у ОСОБА_10 майно, а саме мобільний телефон iPhone 14 Pro Max (IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 ) з SIM-карткою оператора Vodafone, з системою логічного захисту (пароль «0000»), мобільний телефон iPhone 11 Pro Max чорного кольору у чохлі чорного кольору з системою логічного захисту, ноутбук MacBook модель F 2337 із системою логічного захисту та готівкові грошові кошти у сумі 6 500 доларів США та 250 000 грн є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, були об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті кримінально протиправним шляхом.

Крім того, долучена до клопотання постанова детектива про визнання майна речовим від 26 червня 2025 року доказом носить формальний характер, оскільки за своїм змістом не містить жодних обґрунтованих даних на підтвердження того, що вказане вилучене майно відповідає критеріям, визначеними ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, прокурором не доведено наявності правових підстав для арешту зазначеного майна з метою забезпечення збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні.

Також, у клопотанні прокурор, посилався на положення ст. 96-2 КК України, зазначаючи про забезпечення можливої конфіскації, що є необґрунтованою підставою для накладення арешту на даний час, оскільки ОСОБА_10 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000956 від 13.08.2024, відтак його майно не може бути конфісковане за вироком суду.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Так, в протоколі обшуку не зазначено, що власником майна обмежувався до доступ мобільних телефонів чи ноутбуку

Крім цього, до клопотання прокурора не долучено копію постанови про призначення експертизи, на виконання якої експертам було б надано вилучені мобільні телефони чи ноутбук. Посилаючись на призначення судово - комп`ютерної експертизи, прокурором у суді апеляційної інстанції теж не надано постанови про її призначення.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано доказів необхідності накладення арешту на вилучений вилучені мобільні телефони та ноутбук, його відповідність критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання в цій частині.

Також, з письмових запереченнях представник власника майна-адвокат ОСОБА_8 зазначив про те, що ОСОБА_10 має достатні доходи, які задекларовано та оподатковано. Зокрема, податковими деклараціями про майновий стан ОСОБА_10 за 2023-2024 роки задекларовано 7 511 419, 89 гривень та 15 671 112, 96 гривень загальних сум річних доходів відповідно, оподаткованих у визначеному законом порядку.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді в матеріалах судового провадження і зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 761/27646/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/5636/2025 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України