Справа № 301/1330/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Іршава обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000099 від 19 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубрівка, Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , 18 лютого 2024 року близько 22:00 години, перебуваючи в гаражному приміщенні за вказаною адресою, після отримання удару кулаком у голову від потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , з метою свого захисту та подальшого припинення нападу на нього, не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи при цьому можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, діючи умисно, взяв з полиці з інструментами в свою праву руку шиномонтажну лопатку, якою наніс один удар в ліву лобну ділянку голови ОСОБА_7 , тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани шкірних покривів лобної ділянки зліва, відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми, багатоуламкового імпресійного перелому у лівій лобній ділянці, забою лівої лобної частки головного мозку.

Згідно висновку експерта №40-і від 08.03.2024 та відповідно до п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, тілесні ушкодження у вигляді рани шкірних покривів лобної ділянки зліва, за своїм характером, слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового імпресійного перелому у лівій лобній ділянці, забою лівої лобної частки головного мозку ' згідно п.2.1.3. б, в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995 слід кваліфікувати як тяжкі, небезпечні для життя тілесні ушкодження.

За таких обставин, встановлено наявність достатніх доказів для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, а саме умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 покарання передбачене санкцією статті 124 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 124 КК та фактичні обставини справи, визнав повністю, покаявся у вчиненому та суду показав, що ввечері 18 лютого 2024 року він перебував у себе в дома зі своєю майбутньою дружиною ОСОБА_8 .. В цей час вони почули, що хтось агресивно стукає у ворота та у вхідні двері будинку. Через вікно він побачив, що це ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_7 , на вигляд обидвоє перебували у стані алкогольного сп`яніння, він вийшов до них та сказав ОСОБА_10 , щоб той перестав стукати у двері, після поговоривши з ними він з`ясував, що вони шукають ОСОБА_11 який на їхню думку знаходився в нього вдома. Після розмови вони зайшли в гараж, який знаходився на його подвір`ї й почали дзвонити ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_7 хотів з`ясувати особисті відносини з останнім. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_11 , який почав з`ясовувати хто пошкодив ворота в нього вдома того вечора, на що ОСОБА_7 відповів, що це був він і підійшовши до ОСОБА_11 наніс останньому удари по голові та тулубу, від чого ОСОБА_11 впав на землю, а ОСОБА_7 сів зверху та продовжував наносити останньому удари. Він почав робити зауваження ОСОБА_12 , щоб той зупинився й перестав бити ОСОБА_11 на що ОСОБА_7 обернувся до нього та почав погрожувати фізичною розправою, після чого підійшов до нього та наніс йому кулаком, в якому на його думку був затиснутий металевий предмет, удар яким розсік йому чоло, в результаті удару він впав на полицю з інструментами звідки взяв шиномонтажну лопатку і наніс ним удар у лівий бік голови потерпілого ОСОБА_7 .. Від удару той впав, а він вийшов на вулицю, де його побачила майбутня дружина яка сильно налякалася, й відвела його в будинок, щоб вмити кров з обличчя, в той час ОСОБА_13 і ОСОБА_14 підняли з землі ОСОБА_7 й відвели додому. Після того як він вмився й вийшов на подвір`я вже нікого не було. На наступний день після події він звернувся в поліцію із заявою оскільки ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження, однак тітка ОСОБА_7 просила забрати таку заяву, оскільки пояснила, що ОСОБА_7 в лікарні й надала розписку, що претензій не має. У вчиненому ОСОБА_6 щиро розкаявся, обіцяє більше не вчиняти злочинів, просив суд його суворо не карати оскільки в нього на утриманні перебуває четверо дітей.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд врахувати, що у обвинуваченого перебувають на утриманні малолітні діти, характеризується позитивно, те що потерпілий ОСОБА_7 цивільний позов не заявляв, а отже не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого. Просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт, а у випадку, якщо суд дійде до переконання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 санкції, що передбачена статтею 124 КК України у вигляді обмеження чи позбавлення волі, положення ст. ст. 75,76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_4 не заперечив проти проведення судового слідства без участі потерпілого, оскільки такий перебуває за кордоном та не може з`явитися в судове засідання, вважає вину ОСОБА_6 доведеною у вчиненні кримінального правопорушенняпередбаченого ст. 124 КК та просить притягнути його до кримінальної відповідальності призначивши покарання у вигляді двох років позбавлення волі, оскільки на думку представника ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вину не визнав так як не відшкодував завдану шкоду ОСОБА_7 .

Крім повного визнання вини, винність обвинуваченого стверджується показами:

Будучи допитаними, у відповідності до вимог положень ст. 352 - 353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_8 в суді ствердила, що 18 лютого 2024 близько 21 год., вона перебувала вдома з ОСОБА_6 , та почула, що хтось сильно стукає у вікна та двері будинку, через вікно побачила, що це ОСОБА_15 та потерпілий ОСОБА_7 , на вигляд обидвоє перебували у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 вийшов до них, й вони зайшли в гараж де відбулася бійка. Через деякий час до хати зайшов ОСОБА_6 в якого було розсічене чоло та все лице в крові. Також пояснила, що бачила ОСОБА_11 та ОСОБА_9 в яких теж були на обличчі тілесні ушкодження, потерпілого ОСОБА_7 після бійки не бачила. На наступний день вона з ОСОБА_6 поїхала в м. Іршава до відділу поліції, де їм пояснили, що ОСОБА_7 претензій до ОСОБА_6 немає й заяву про вчинення злочину забрав.

Свідок ОСОБА_11 в суді ствердив, що 18 лютого 2024 він перебував вдома. З відеозапису дізнався, що до нього приходили ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_7 , які били в його ворота, однак він не вийшов оскільки не почув. В той же вечір йому зателефонував ОСОБА_7 , й сказав щоб він приходив до ОСОБА_6 .. Вийшовши з двору він зустрів ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Тоді вони втрьох почали рухатись в напрямку будинку ОСОБА_6 , неподалік будинку, він побачив ОСОБА_9 , який без пояснень наніс йому удар ногою в грудну клітину, він почав тікати від ОСОБА_9 , а той наздоганяючи впав у канаву. Також пояснив, що коли він зайшов до гаражу ОСОБА_6 то побачив там ОСОБА_7 з яким у нього теж почалася сутичка, останній, підійшов до нього і почав наносити удари руками, внаслідок чого він втратив рівновагу та впав на підлогу гаражу. Тоді ОСОБА_7 підійшов до нього й продовжив наносити удари кулаками й ногами в голову, наніс більше п`яти ударів. Зазначив, що сталося між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 він не бачив та не може пояснити, чув лише як ОСОБА_7 погрожував ОСОБА_6 фізичною розправою, а ОСОБА_6 кричав, щоб той заспокоївся бачив, що вони знаходяться в гаражі за машиною, коли виходив з гаража, бачив кров на обличчі ОСОБА_6 ..

Свідок ОСОБА_14 в суді ствердив, що в кінці лютого 2024 року, ввечері ОСОБА_11 попросив його піти з ним до ОСОБА_6 , на що він погодився і разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 йшли з центру села, де назустріч їм вибіг ОСОБА_9 й ногою наніс удар ОСОБА_11 в грудну клітину, після чого між ними відбулася сутичка, в результаті якої ОСОБА_9 штовхаючи ОСОБА_11 перечепився та впав у канаву, а ОСОБА_11 побіг в напрямку будинку ОСОБА_6 .. Він з ОСОБА_13 допоміг ОСОБА_9 вилізти з канави, після чого вони втрьох також попрямували до будинку ОСОБА_6 , де ОСОБА_16 від них відстав на пару кроків. Коли вони зайшли на подвір`я ОСОБА_6 то він побачив, що ОСОБА_7 стояв на подвір`ї з правого боку при вході в гараж, ОСОБА_11 стояв біля лавиці, яка знаходиться між входами в будинок та гараж, з якого виходив ОСОБА_6 . В цей час, на подвір`я забіг ОСОБА_9 , який накинувся на ОСОБА_11 , а саме почав наносити удари кулаками по обличчю останнього, в результаті чого останній впав на лавицю, а потім на бетонну підлогу. Зазначив, що у ОСОБА_6 в руках він не бачив жодних предметів, також не може сказати хто наносив удари ОСОБА_7 , оскільки обороняв ОСОБА_11 від ОСОБА_9 . Потім він побачив, що ОСОБА_7 лежить із побитою головою, а тому ОСОБА_13 підняв його та відвів з подвір`я ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_6 , який почав тікати від нього до будинку, де була його дружина ОСОБА_17 , яка сильно кричала, від чого ОСОБА_9 втік. На обличчі ОСОБА_6 бачив кров, той йому пояснив, що це від удару ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_13 в суді ствердив, що в 18 лютого 2024 року, ввечері ОСОБА_11 попросив його піти з ним до ОСОБА_6 , на що він погодився, тому разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_11 йшли до ОСОБА_6 . На половині дороги назустріч їм вибіг ОСОБА_9 , з виду перебував у стані алкогольного сп`яніння, й ногою наніс удар ОСОБА_11 в грудну клітку, після чого між ними відбулася сутичка, в результаті якої ОСОБА_9 штовхаючи ОСОБА_11 перечепився та впав у канаву, а ОСОБА_11 побіг в напрямку будинку ОСОБА_6 .. Він з ОСОБА_14 допоміг ОСОБА_9 вилізти з канави, після чого вони втрьох також попрямували до будинку ОСОБА_6 де ОСОБА_9 від них відстав на пару кроків. Коли зайшли на подвір`я ОСОБА_6 то він побачив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в якого на руці були подряпини, стояли на подвір`ї при вході в гараж, а ОСОБА_11 в якого на обличчі були пошкодження, сидів на лавиці. В цей час, на подвір`я забіг ОСОБА_9 , який накинувся на ОСОБА_11 , а саме почав наносити удари кулаками по руках, ногах та обличчю останнього, він почав відтягувати ОСОБА_9 від ОСОБА_11 і впав разом з ним, коли встав то побачив, що ОСОБА_7 лежить на землі і в нього на голові була кров`яна рана, а тому він дуже злякався й відвіз його додому. Зазначив, що не бачив, щоб ОСОБА_6 наносив комусь тілесні ушкодження, як не бачив тілесних ушкоджень і на ОСОБА_6 .. Хто наносив удари ОСОБА_7 , не бачив оскільки обороняв ОСОБА_11 від ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 в суді ствердив, що майже не пам`ятає події, які відбувалися 18 лютого 2024 року, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння й отримав травму голови, після якої переніс операцію. Зазначив, що мав конфлікт з ОСОБА_11 , тому коли дізнався, що останній йде до ОСОБА_6 вийшов йому на зустріч де впав у канаву. Знає зі слів очевидців, що мав сутичку з ОСОБА_11 .. Пам`ятає лише, як з ОСОБА_13 підвозили ОСОБА_7 в якого на голові була рана з лівого боку, хто наніс йому дане тілесне ушкодження він не бачив.

Також, винність обвинуваченого ОСОБА_6 стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-рапортом від 18.02.2024 року інспектора чергового ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 19.02.2024 року (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 8);

-протоколом огляду місця події від 19.02.2024 року та фототаблицями до нього (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 10-24);

-протоколом огляду місця події від 19.02.2024 року та фототаблицями до нього (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 26-36);

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_7 за № 63 від 18.02.2024 року, висновок за результатом огляду: Стан алкогольного сп`яніння (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 42);

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_6 за № 65 від 19.02.2024 року, висновок за результатом огляду: тверезий (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 43);

-постановою про визнання речовим доказом та приєднання до справи речових доказів від 19 лютого 2024 року (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 57-59);

-ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.02.2024 року (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 66-71);

-заявою ОСОБА_14 про долучення фотознімку (арк. 105);

-фотознімок (а.с. 106);

-заявою потерпілого ОСОБА_7 (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 115);

-постановою про залучення в якості потерпілого від 22.02.2024 (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 116) ;

-постановою про уточнення назви речового доказу від 27.02.2024 (Том № 1 матеріалів кримінального провадження, арк. 162-163)

-заявою ОСОБА_7 про долучення до матеріалів кримінального провадження фотознімків (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 25);

-фотознімками (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 26-29);

-заявою ОСОБА_7 про долучення до матеріалів кримінального провадження виписки із медичної картки та медичної картки стаціонарного хворого (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 30);

-випискою із медичної картки та медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 31-58);

-характеристикою, що видана на ім`я обвинуваченого ОСОБА_6 (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 77);

-довідкою про склад сім`ї обвинуваченого ОСОБА_6 (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 78);

-вимогою про судимість на ім`я обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно якої останній в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 79-80);

-протоколом слідчого експерименту та DVD-R диск до нього (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 89-93);

-копією паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 104);

-протоколом огляду документа від 05.03.2024 року (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 126-128);

-висновком СМЕ №30-і від 08.03.2024 року (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 167-172);

-висновком СМЕ №32-і від 06.03.2024 року (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 173-175);

-висновком СМЕ №40-і від 08.03.2024 року (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 176-182);

-висновком СМЕ №36-і від 11.03.2024 року (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 183-186);

-висновком молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/107-24/2507-БД від 20.03.2024 року (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 208-215);

-висновком молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/107-24/2312-БД від 22.03.2024 року (Том № 2 матеріалів кримінального провадження, арк. 218-230);

-досудовою доповіддю згідно з висновком якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, інформацію попередні кримінальні та адміністративні правопорушення, позитивну характеристику по місцю проживання, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т. ч. для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосуванню соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: проведення індивідуально-профілактичної, виховної роботи та наглядових заходів. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнених правопорушника від відбування покарання випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України на розсуд суду.

Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження в повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони і вина у вчиненні такого йому повністю доведена, зокрема доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, те, що згідно характеристики, що видана старостою сіл Дубрівка, Мала Розтока та Велика Розтока ОСОБА_18 , останній характеризується за місцем проживання позитивно, розлучений, виховує чотирьох дітей, що також стверджується довідкою про склад сім`ї обвинуваченого ОСОБА_6 , в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, згідно відповіді на запит за №330/27-28, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра КНП «Іршавська міська лікарня» не перебуває, відсутність заявленого цивільного позову з боку потерпілого ОСОБА_7 , що свідчить про відсутність претензій матеріального характеру з його боку.

Також, були враховані, встановлені судом обставини, а саме спосіб, знаряддя спричинення тілесних ушкоджень, шиномонтажної лопатки, а також врахований характер та локалізацію поранення у потерпілого ОСОБА_7 , а саме: відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми, багатоуламкового імпресійного перелому у лівій лобній ділянці, забою лівої лобної частки, які за висновком експерта №40-і від 08 березня 2024 року віднесено до категорії тяжких, небезпечних для життя тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та відкритої рани лівої лобної ділянки, поверхневої рани верхньої третини лівого передпліччя, які відповідно до вказаного висновку експерта віднесені до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 , який після спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, не надав допомогу, не викликав швидку допомогу.

Суд враховує, що особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки в разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Крім того, як встановлено в судовому слідстві ініціатором бійки був потерпілий ОСОБА_7 , який першим наніс удар обвинуваченому ОСОБА_19 , що узгоджується з висновком експертизи № 32-і від 06.03.2025 року про наявність у останнього тілесного ушкодження у вигляді забитої рани шкірних покривів ділянки чоладещо зліва від серединної лінії за ступенем тяжкості легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я..

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є: щире каяття, позитивна характеристика, наявність на утриманні чотирьох дітей та відсутність цивільного позову з боку потерпілого.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено не було.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Сукупність даних про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу винного, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства, внаслідок чого йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України, що на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Призначаючи ОСОБА_6 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Також, з обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертиз, що становлять загальну суму 20799 грн 30 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою стороною не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 124 КК України, та призначити останньому покарання за ст. 124 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Закарпатського науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта в сумі 20799 грн 30 коп. (двадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять гривень, 30 копійок)

Речові докази по кримінальному провадженню:

- відрізок стерильної марлевої серветки №1 просочений плямою бурого кольору із сліду №1, відрізок стерильної марлевої серветки №2 просочений плямою бурого кольору із сліду №2, ззовні схожої на кров, змив під №3, зроблений з першого каменя із сліду бурого кольору, схожого на кров, помічений №3, змив під №4, зроблений із другого каменя з сліду бурого кольору, схожого на кров, помічений №3, змив №5 із металевої труби, змив №6 із капоту автомобіля марки «Fiat», д.н.з. НОМЕР_1 , шиномонтажну лопатку, плоскої видовженої форми, один кінець якої розпластаний, інший більш товщий та вужчий, загальною довжиною 34 см, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів знищити.

- мобільний телефон марки «Iphone» червоного кольору у фіолетовому чохлі, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_2 , куртку темно-коричневого кольору повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- куртку коричневого кольору із врізними зовнішніми кишенями зв`язку із трьох ключів та металевої відкривачки металевий предмет у вигляді зрізаної частини форкопа автомобільного, у нижній частині з нерівними краями, гострокутними у верхній частині із завкругленою головкою повернути власнику ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1