Справа №333/7345/25
Провадження №1-кс/333/2788/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення військовою службовою особою у відношенні до цивільної особи, передбаченого ч. 5, ст. 426-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отриманнязаяви про вчинене кримінальне правопорушення військовою службовою особою у відношенні до цивільної особи, передбаченого ч. 5, ст. 426-1 КК України від 23.07.2025.

В обґрунтування скарги посилається на те, що ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку звернувся до Територіального управління державного бюро розслідувань розташованому у місті Мелітополі із заявою від 23.07.2025 про вчинене кримінальне правопорушення військовою службовою особою у відношенні до цивільної особи, передбаченого ч. 5, ст. 426-1 КК України в якій викладено достатні, належні та допустимі відомості, які у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України безумовно зобов`язують уповноважену службову особу невідкладно внести відповідні дані до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Зокрема ОСОБА_3 в скарзі зазначає, що Послідовно та детально викладено фактичні обставини події, які свідчать про очевидне, умисне та грубе перевищення військовослужбовцем наданих йому законом повноважень, наведено вичерпний опис доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини, а також долучено самі докази, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, у тому числі час, місце, спосіб та інші істотні обставини його вчинення, наведено ґрунтовне юридичне обґрунтування наявності в діях зазначеної особи усіх обов`язкових елементів та ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, із докладним аналізом кожного елементу складу злочину та відповідних кваліфікуючих ознак.

Вказана заява від 23.07.2025 була отримана уповноваженою особою Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі 24.07.2025 року, про що свідчить Роздруківка з веб сайту АТ «Укрпошта» з підтвердженням про вручення заяви про вчинення військовою службовою особою кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 Кримінального кодексу України.

Станом на 22.08.2025 року ОСОБА_3 , як заявник у кримінальному провадженні не отримав витяг з ЄРДР. У зв`язку із цим ОСОБА_3 не може погодитись з таким станом справ та вважає, що має місце бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив скаргу розглядати без його участі та задовольнити її, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі представника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з таких підстав.

3 матеріалів скарги встановлено, що 23.08.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі із заявою про вчинене кримінальне правопорушення військовою службовою особою у відношенні до цивільної особи, передбаченого ч. 5, ст. 426-1 КК України від 23.07.2025, що була 24.07.2025 зареєстрована у вхідній кореспонденції за №8292зкп/мл.

08.08.2025 засобами електронної пошти ОСОБА_3 отримав лист №8292зкп/мл-25/17-02-8445/25 від 04.08.2025 Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі з якого стало відомо про допущену бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

На час розгляду даної справи доказів внесення відомостей до ЄРДР за її заявою слідчому судді надані не були.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. 3 огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 порушує права заявника, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в його заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanev v. Ukraine), N 15007/02, лл. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до ч.ч.. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постанявляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню - шляхом зобов`язання уповноваженої особи Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення військовою службовою особою у відношенні до цивільної особи, передбаченого ч. 5, ст. 426-1 КК України від 23.07.2025

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення військовою службовою особою у відношенні до цивільної особи, передбаченого ч. 5, ст. 426-1 КК України від 23.07.2025 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення військовою службовою особою у відношенні до цивільної особи, передбаченого ч. 5, ст. 426-1 КК України від 23.07.2025 відносно військової службової особи ОСОБА_4 та надіслати на адресу ОСОБА_3 витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1