ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0003843 від 10.12.2024 за ч. 4 ст. 191 КК України - слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ганно-Требинівська Устинівського району Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження №0003843 від 10.12.2024 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, строком на 2 місяці, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З клопотання слідує, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003843 від 10.12.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_9 від 20.05.2021 №240 о/с, ОСОБА_6 призначено на посаду начальника Медичного реабілітаційного центру «Пуща-Водиця» Міністерства внутрішніх справ України (, юридична та фактична адреса: м. Київ, вул. М. Юнкерова 48) - лікаря. Відповідно до посадової інструкції начальника Медичного реабілітаційного центру «Пуща-Водиця» Міністерства внутрішніх справ України (надалі - МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України) - лікаря ОСОБА_6 , затвердженої Директором Департаменту охорони здоров`я та реабілітації МВС України ОСОБА_10 , з якою ОСОБА_6 ознайомлений під підпис 24.05.2021, на ОСОБА_6 покладено певні права та обов`язки.

Відповідно до покладених на нього обов`язків, ОСОБА_6 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тому відповідно до ч. 3 ст. 18 та прим. 1 до ст. 364 КК України на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення являвся службовою особою.

Слідчий у клопотанні стверджує, що у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше листопада 2022 року у начальника МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України ОСОБА_6 , інженера з організації експлуатації та будівництва МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України ОСОБА_11 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, виник спільний злочинний умисел, спрямований на розтрату ввірених бюджетних коштів Медичного реабілітаційного центру «Пуща-Водиця» Міністерства внутрішніх справ України, під час поточного аварійного ремонту осередків МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та інших на даний час невстановлених осіб.

Так, за результатами проведеної процедури закупівлі за ідентифікатором UA-2022-10-20-004615-a, між МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України в особи начальника - лікаря ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 , 19.10.2022 укладено Договір про надання послуг №107 «послуги з поточного аварійного ремонту, внаслідок артилерійських обстрілів збройними силами Російської Федерації з кінця лютого по кінець березня 2022 (відновлення внутрішнього та зовнішнього (частково) опорядження) спального корпусу № 1 «літера А» Медичного реабілітаційного центру «Пуща-Водиця» МВС України за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова Миколи, 48 (ДК 021:2015: 45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи»)». Відповідно до п. 2.1. Договору, ціна Договору визначається на підставі кошторисної документації, що додається до даного Договору і становить 196 614, 49 грн.

За результатами проведеної процедури закупівлі за ідентифікатором UA-2022-10-20-006506-a, між МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України в особи начальника - лікаря ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 , 19.10.2022 укладено Договір про надання послуг №108 «Послуги з поточного аварійного ремонту, внаслідок артилерійських обстрілів збройними силами Російської Федерації з кінця лютого по кінець березня 2022 (відновлення внутрішнього та зовнішнього (частково) опорядження) спального корпусу №2 «літера Б» Медичного реабілітаційного центру «Пуща-Водиця» МВС України за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова Миколи, 48 (ДК 021:2015: 45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи»)». Відповідно до п. 2.1. Договору, ціна Договору визначається на підставі кошторисної документації, що додається до даного Договору і становить 94 336, 81 грн.

За результатами проведеної процедури закупівлі за ідентифікатором UA-2022-10-20-007012-a, між МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України в особи начальника - лікаря ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 , 19.10.2022 укладено Договір про надання послуг №109 «Послуги з поточного аварійного ремонту, внаслідок артилерійських обстрілів збройними силами Російської Федерації з кінця лютого по кінець березня 2022 (відновлення внутрішнього та зовнішнього (частково) опорядження) вставка між спальними корпусами «літера А1» Медичного реабілітаційного центру «Пуща-Водиця» МВС України за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова Миколи, 48 (ДК 021:2015: 45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи»)». Відповідно до п. 2.1. Договору, ціна Договору визначається на підставі кошторисної документації, що додається до даного Договору і становить 195 854, 84 грн.

За результатами укладених вищевказаних договорів, начальник МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України ОСОБА_6 , особисто ознайомився з Дефектним актом (додаток № 1) до Договору про надання послуг №107 від 19.10.2022, Договірною ціною (додаток № 2) до Договору про надання послуг №107 від 19.10.2022 на будівництво, що здійснюється в 2022 році, Зведеним кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва № 1 (додаток № 3) до Договору про надання послуг №107 від 19.10.2022, Локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 (додаток №4) до Договору про надання послуг №107 від 19.10.2022, Дефектним актом (додаток № 1) до Договору про надання послуг №108 від 19.10.2022, Договірною ціною (додаток № 2) до Договору про надання послуг №108 від 19.10.2022 на будівництво, що здійснюється в 2022 році, Зведеним кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва №1 (додаток № 3) до Договору про надання послуг №108 від 19.10.2022, Локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 (додаток № 4) до Договору про надання послуг №108 від 19.10.2022, Дефектним актом (додаток № 1) до Договору про надання послуг №109 від 19.10.2022, Договірною ціною (додаток № 2) до Договору про надання послуг №109 від 19.10.2022 на будівництво, що здійснюється в 2022 році, Зведеним кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва № 1 (додаток № 3) до Договору про надання послуг №109 від 19.10.2022, Локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 (додаток № 4) до Договору про надання послуг №109 від 19.10.2022, тобто, останній будучи обізнаним про реальні об`єми виконаних будівельних робіт, їх назву та вартість, особисто їх підписав та продовжив виконувати злочинний умисел спрямований на розтрату ввірених бюджетних коштів Медичного реабілітаційного центру «Пуща-Водиця» Міністерства внутрішніх справ України, під час поточного аварійного ремонту осередків МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та інших на даний час невстановлених осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, начальник МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з інженером з організації експлуатації та будівництва МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням службовими особами МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України, з метою розтрати грошових коштів центру, розробили злочинний план, відповідно до якого Швидкий мав посприяти у вчиненні кримінального правопорушення шляхом надання засобів вчинення кримінального правопорушення, а саме погоджених та підписаних ним актів КБ-2в з внесеними до них відомостями щодо завищення витрат матеріалів та робіт не передбачених умовами договорів, тим самим погодити їх відповідність документації, яка є додатками до договорів надання послуг, з метою проведення подальших оплат на користь підрядника на підставі вказаних погоджених актів, та передати після цього начальнику МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України ОСОБА_6 на підпис вказаних актів КБ-2в.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, ОСОБА_6 , в період з листопада по грудень місяць 2022 року, перебуваючи на робочому місці в робочий час, в приміщенні МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України за адресою: м. Київ, вул. М. Юнкерова 48, в порушення посадових обов`язків начальника МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України, зловживаючи своїм службовим становищем, будучи обізнаним про реальні об`єми виконаних будівельних робіт, їх назву та вартість, оскільки останній особисто підписував дефектні акти та кошторис, отримавши після погодження ОСОБА_11 . Акт №1 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 11.11.2022 до договору №107 від 19.10.2022, Акт №2 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 08.12.2022 до договору №107 від 19.10.2022, Акт №1 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 14.12.2022 до договору №108 від 19.10.2022, Акт №1 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 14.11.2022 до договору №109 від 19.10.2022, Акт №2 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 08.12.2022 до договору №109 від 19.10.2022, до яких включено роботи з улаштування перегородок на металевому однорядному каркасі з обшивкою гіпсокартонними листами в один шар без ізоляції (ЕН10-94-1) загальним об`ємом 45,6 м2 з завищеною витратою матеріалів, а саме: профілю СД у кількості 114 метрів на загальну суму 7 184,56 грн (ціна за метр складає 61,01 грн) та профілю УД у кількості 98,95 метрів на загальну суму 6 287,9 грн що в загальному складає суму 14 146,06 гривень (з урахуванням єдиного податку 5%), у відповідності до раніше узгоджених домовленостей із співучасниками з прямим умислом корисливим мотивом погодив вказані акти шляхом їх підписання.

Окрім того, аналогічно отримавши після погодження ОСОБА_11 Акт №1 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 08.122022 до договору №107 від 19.10.2022, Акт №2 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 11.11.2022 до договору №107 від 19.10.2022, Акт №1 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 14.11.2022 до договору №109 від 19.10.2022, Акт №2 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 08.12.2022 до договору №109 від 19.10.2022 до яких включені непередбачені роботи з улаштування обшивки відкосів та всіх супроводжуючих робіт по ремонту відкосів, установлення кутиків з використанням будівельних матеріалів на загальну суму 117 003,71 грн (враховано тільки прямі витрати та єдиний податок 5 %) що не відповідають роботам, які передбачені до виконання згідно з договорами від 19.10.2022 №107 та 109, у відповідності до раніше узгоджених домовленостей із співучасниками з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_6 погодив вказані акти шляхом їх підписання, тим самим виконав усі дії які вважав за необхідне для доведення злочинного умислу до кінця.

В подальшому, у період з листопада по грудень 2022 року, ОСОБА_6 зловживаючи службовим становищем, спільно з іншими невстановленими на даний час особами МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України за адресою м. Київ, вул. М. Юнкерова 48, після отримання засобів вчинення кримінального правопорушення від пособника ОСОБА_11 у виді підписаних актів виконаних робіт із завищеними обсягами матеріалів та включеними роботами, які не були передбачені в договірній та кошторисній документації щодо ремонту приміщень Центру, з прямим умислом та корисливим мотивом вчинили розтрату ввірених бюджетних коштів шляхом перерахування з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого Центром в державній казначейській службі України, на рахунок ФОП ОСОБА_12 відкритий в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 бюджетних грошових коштів на підставі наступних документів: 12.11.2022 на підставі акту №1 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за листопад 2022 року від 11.11.2022 (за договором №107 від 19.10.2022) в сумі 125 987, 68 грн, 15.11.2022 на підставі акту №1 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за листопад 2022 року від 14.11.2022 (за договором №109 від 19.10.2022) в сумі 74 637, 60 грн, 10.12.2022 на підставі акту №2 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за грудень 2022 року від 08.12.2022 (за договором №109 від 19.10.2022) в сумі 121 217, 24 грн, 10.12.2022 на підставі акту №2 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за грудень 2022 року від 08.12.2022 (за договором №107 від 19.10.2022) в сумі 70 626, 86 грн, 17.12.2022 на підставі акту №1 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за грудень 2022 року від 14.12.2022 (за договором №108 від 19.10.2022) в сумі 94 336, 81 грн, в загальному на суму 486 806,19 грн., з яких сума збитку становить 131 149,77 грн.

Отже, ОСОБА_6 своїми систематичними, регулярними діями, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, корисливим мотивом, зловживаючи своїм службовим становищем, спричинив збитків на загальну суму 131 149,77 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає достатніми підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи міру покарання за вказане кримінальне правопорушення, у разі доведення його винуватості, може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної та цивільної відповідальності;

- ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого та експерта у даному кримінальному провадженні. Даний ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що підозрюваному відомі фактичні обставини вчиненого правопорушення, а також анкетні дані потерпілого, свідків та іншого підозрюваного (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), які брали та у подальшому будуть брати участь у кримінальному провадженні. Також сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_6 тривалий час працював на посаді начальника МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України та має сталі відносини з усіма працівниками вказаного центру, а тому, є висока вірогідність вчинення пливу на свідків та потерпілих осіб, спрямованого на зміну або відмови від дачі показів з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого намагання перешкодити виявленню інших епізодів злочинних дій, на обґрунтування якого сторона обвинувачення посилається на те, що на теперішній час ще не встановлено інших службових осіб МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України, які причетні до розтрати бюджетних коштів. Знаючи це, на думку сторони обвинувачення, підозрюваний може використовувати свої зв`язки отримані на посаді начальника МРЦ «Пуща-Водиця» МВС України, тим самим координувати і інформувати інших осіб з метою перешкоджання органу слідства встановити обставини вчинення кримінального правопорушення та уникнення від кримінальної відповідальності.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, у сукупності з даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, оскільки з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення злочину, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути застосований саме запобіжний захід у вигляді застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж застава, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та необгрунтованість ризиків, та з огляду на стан здоров`я ОСОБА_6 просиві відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, про що подав письмові заперечення.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

13.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя, вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема:

- договори про надання послуг від 19.10.2022 №107, 108, 109 з додатками;

- акт №1 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 11.11.2022 до договору №107 від 19.10.2022;

- акт №2 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 08.12.2022 до договору №107 від 19.10.2022;

- акт №1 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 14.12.2022 до договору №108 від 19.10.2022;

- акт №1 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року від 14.11.2022 до договору №109 від 19.10.2022;

- акт №2 (форми КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року від 08.12.2022 до договору №109 від 19.10.2022;

- аудиторський звітом Департаменту внутрішнього аудиту МВС України №17/20 від 23.07.2024 за результатами внутрішнього аудиту Медичного реабілітаційного центру Міністерства внутрішніх справ України «Пуща-Водиця» за період з 01.10.2022 по 31.03.2024;

- висновок експерта №16-1/06-2025 від 16.06.2025 за результатами проведеної судово-економічної експертизи, якою документально підтверджується сума збитків у сумі 131 149,77 грн.;

- інші матеріали в їх сукупності.

З огляду на викладене, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах та з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 цього Кодексу при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити, серед іншого, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 176 цього Кодексу слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слід зазначити, що, відповідно до рішення у справі «Боротюк проти України» від 16.12.2010 ЄСПЛ в частині правозастосування ст. 5 Конвенції зазначив, що: «… існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справах «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006, «Худоєров проти Російської Федерації» від 08.11.2005, «Биков проти Російської Федерації»10.03.2009).

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (позиція ЄСПЛ у рішеннях по справах «Белевитський проти Росії» від 01.03.2007, «Харченко проти України» від 10.01.2011).

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У той же час, слідчий суддя у повній мірі не може погодитися з існуванням ризиків, які б давали підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та про які зазначив слідчий у своєму клопотанні, що було підтримано прокурором у судовому засіданні з огляду на наступне.

На переконання сторони обвинувачення, підозрюваний, усвідомлюючи міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності та цивільної відповідальності може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, що, відповідно до змісту клопотання, повністю підтверджує існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для застосування до особи запобіжного заходу (рішення у справах «Строган проти України» від 06.10.2016, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008, «Свершов проти України» від 27.11.2008, «Тодоров проти України» від 12.01.2012, «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Панченко проти Російської Федерації» від 08.02.2005, «Бекчієв проти Молдови» від 04.10.2005, «Летельєр проти Франції» від 26.06.1991).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08.07.2003 у справі №14-рп/2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України» від 16.12.2010 у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів. Аналогічні висновки ЄСПЛ дійшов у рішеннях по справах «Буров проти України» від 17.03.2011, «Іловецький проти Польщі» від 04.10.2001, «Смірнова проти Російської Федерації» від 24.07.2003, «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008. Ці та інші обставини повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин особи (рішення у справі «Алексанян проти Російської Федерації» від 22.12.2008), мати конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення у справах «Клішин проти України» від 20.06.2012, «Бекчієв проти Молдови» від 04.10.2005).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчієв проти Молдови» від 04.10.2005, «Смірнови проти Російської Федерації» від 24.07.2003). Крім того, на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000). При цьому відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця проживання не є доказом того, що особа зникне (рішення у справах «Пшевечерський проти Російської Федерації» від 24.05.2003, «Сулаоя проти Естонії» від 15.02.2005). Не може бути доказом можливої втечі особи і наявність кількох місць проживання (рішення у справі «Олександр Макаров проти Російської Федерації» від 12.03.2009).

Крім того, сторона обвинувачення вказує на наявність, ризику ймовірного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого та експерта у кримінальному провадженні.

З указаним твердженням слідчий суддя в повній мірі не може погодитись з огляду на наступне.

Слідчий суддя відмічає, що з огляду на початкову стадію досудового розслідування такий ризик гіпотетично може існувати, проте настання таких дій з боку підозрюваного можливо уникнути шляхом покладення на нього обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні. До того ж, ЄСПЛ у своєму рішенні «Москаленко проти України» від 20.05.2010 зазначає, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних. Він не може ґрунтуватися лише на ймовірності суворого покарання, а повинен бути пов`язаний із конкретними фактами (рішення у справі «Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» від 28.11.2017).

Не достатньо покладатися лише на якусь абстрактну можливість, не підкріплену якими-небудь доказами. У рішенні ЄСПЛ від 10.01.2012 у справі «Сокуренко проти Російської Федерації» зазначено, що внутрішньодержавні суди повинні показати, що протягом відповідного періоду ув`язнення особи має місце і продовжує залишатися в силі істотний ризик залякування свідків. Суд також має проаналізувати доречні факти, зокрема прогрес у розслідуванні або судовому провадженні, особу обвинуваченого, його поведінку до та після затримання, а також будь-які інші конкретні чинники в обґрунтування ризиків, пов`язаних із тим, що він може зловживати повернутою свободою за допомогою дій із метою фальсифікації або знищення доказів, чи спричиненням тиску на потерпілих (також рішення у справах «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Юдаев проти Російської Федерації» від 15.01.2009).

Оцінюючи заявлені стороною обвинувачення ризики переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого та експерта у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя, з огляду на положення КПК України та прецедентну практику ЄСПЛ, враховуючи повідомлені підозрюваним ОСОБА_6 дані про свою особу та рід занять, в світлі запровадженого в Україні воєнного стану відмічає, що стороною обвинувачення не надано переконливих доказів на підтвердження того, що вказані ризики мають настільки високий ступінь ймовірності настання, що для їх запобігання неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 інший запобіжний захід.

До того ж, неініціювання стороною обвинувачення покладення на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язку утримуватись від спілкування з певними особами свідчить лише про припущення щодо ймовірного незаконного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого та експерта у кримінальному провадженні, оскільки жодних дій направлених на недопущення таких дій підозрюваним у формі процесуального обмеження, передбаченого КПК України, стороною обвинувачення не ініційовано перед слідчим суддею.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді застави є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до його застосування.

З огляду на викладене, а також враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , те, що останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, його вік, наявність постійного місця проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків та, відомості про стан здоров`я останнього, зважаючи на необхідність дотримання цілей та принципів кримінального провадження, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на те, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вважає, що встановлені в ході судового розгляду обставини у своїй сукупності свідчать про те, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 132, 176-178, 182, 191, 193, 194, 196, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0003843 від 10.12.2024 за ч. 4 ст. 191 КК України - слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою слідчих СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, до процесуальних керівників, які здійснюють процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальний обов`язок, визначений ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладеного слідчим суддею обов`язку визначити у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0003843 від 10.12.2024, а саме до 13.10.2025.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 про те, що, в разі невиконання покладеного на нього обов`язку, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на уповноваженого слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1