ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000543,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 липня 2025 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брусниця, Вижницького району, Чернівецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, інваліда 2 групи, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 04 вересня 2025 року, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

На вказане рішення слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.07.2025 р. щодо нього та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

ЄУНС: 727/8462/25

НП:11-сс/822/184/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: в порядку ст. 309 КПК України Доповідач: ОСОБА_1

Уважає, що слідчим суддею порушено норми матеріального та процесуального права, які суттєво вплинули на законність прийнятого рішення.

Зазначає, що слідчим не надано достатньо обґрунтованих доказів щодо підозри вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Стверджує, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ст.177 КПК України, є безпідставними, а у клопотанні органу досудового розслідування та в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази, які б підтверджували його намір переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення тощо.

Також просить врахувати те, що він має постійне місце проживання, є інвалідом 2 групи, на даний час потребує невідкладного оперативного втручання, приймав активну участь у волонтерській діяльності щодо допомоги ЗСУ, є Головою правління Чернівецького обласного відділення, за місцем проживання характеризується з позитивного боку.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, СУ ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000543 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за яким 08.07.2025 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у його вчиненні.

09.07.2025 р. слідчий СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , яке того ж дня ухвалою слідчого судді було задоволено.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов правильного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою та підтверджується долученими стороною обвинувачення до матеріалів провадження копіями, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.07.2025 р.; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.07.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08.07.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.07.2025 р.; протоколом затримання ОСОБА_6 від 07.07.2025 р.; протоколом затримання ОСОБА_13 від 07.07.2025 р.

На підставі вказаних документів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно вказав, що надані стороною обвинувачення докази є достатніми на даний час для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, оскільки такі дають підстави зробити об`єктивний висновок, що підозрюваний міг скоїти цей злочин.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то такі знайшли своє підтвердження та об`єктивно існують, а тому задля їх попередження необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Так, апеляційним суд погоджується із висновками слідчого судді про існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідка та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а досудове розслідування лише розпочато.

На переконання колегії суддів, прийняте слідчим суддею не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання апелянта на те, що він має постійне місце проживання, є інвалідом 2 групи, на даний час потребує невідкладного оперативного втручання, приймав активну участь у волонтерській діяльності щодо допомоги ЗСУ, є Головою правління Чернівецького обласного відділення, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, враховані апеляційним судом, проте, на переконання колегії суддів, такі не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про обґрунтованість висунутої підозри та існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході апеляційного перегляду рішення слідчого судді не встановлено обставин, які б вказували, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу забезпечить його правильну процесуальну поведінку в майбутньому.

Що стосується доводів підозрюваного про недоведеність ризиків, то вони є безпідставними.

Так, метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому. А тому слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного, що і було зроблено слідчим суддею у цьому провадженні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою та обґрунтованою, отже підстав для її скасування, як про це просить апелянт, немає.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.177, 183, 194, 404, 405, 407, 413, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3