Справа № 308/9850/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання слідчого в особливо важливих справах 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні № 0000127 від 05.09.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Рівненської області, м. Рівне, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , одруженої, на утриманні якої двоє неповнолітніх дітей, в силу статті 89 КК України раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000127, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи до 03.05.2023 року військовослужбовцем військової служби за контрактом, а саме: головною медичною сестрою медичної роти військової частини НОМЕР_1 , маючи досвід в роботі медичних формувань ЗСУ, а також маючи відповідних знайомих у органах ТЦК та СП та військово-лікарських комісіях на території Закарпатської області, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, висловила пропозицію та надала обіцянку військовозобов`язаному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю Мукачівського району, с. Ракошино, здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави службових осіб ТЦК та СП та військово-лікарських комісіях на території Закарпатської області, за надання неправомірної вигоди для себе, та одержала неправомірну вигоду для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення вказаними особами, за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, у невстановлений слідством час та місці повідомила ОСОБА_6 , що може організувати через своїх знайомих, які працюють у ТЦК та СП та військово-лікарських комісіях на території Закарпатської області, прийняття рішення уповноваженими особами вказаних органів щодо зняття останнього з розшуку у додатку «резерв +», за надання останнім неправомірної вигоду суму у 30000 тисяч гривень, та може ( ОСОБА_4 ) домовитись за неправомірну вигоду у сумі 10000 доларів США стосовно прийняття рішення відповідними уповноваженими особами щодо виключення ОСОБА_6 з військового обліку.

Так, 18.04.2025 о 12 год. 30 хв., в ході телефонної розмови ОСОБА_4 , повідомила ОСОБА_6 про необхідність переслати на її особистий картковий рахунок ( НОМЕР_2 ) грошові кошти у сумі 30000 тисяч гривень за зняття останнього з розшуку у ТЦК та СП, на що ОСОБА_6 погодився, та 18.04.2025 виконав вимоги ОСОБА_4 , переславши останній на її особисту картку вищевказані грошові кошти у розмірі 30000 тисяч гривень.

Надалі, діючи з метою власного збагачення, та реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, запропонувала ОСОБА_6 посприяти останньому через своїх знайомих, які працюють у ТЦК та СП та військово-лікарських комісіях на території Закарпатської області, щодо прийняття рішення відповідними уповноваженими особами вказаних органів щодо зняття останнього з військового обліку за неправомірну вигоду у розмірі 10000 доларів США, при цьому попередньо надавши їй ( ОСОБА_4 ) завдаток у розмірі 2000 доларів США, на що ОСОБА_6 , будучи поставлений у відповідні умови, погодився.

Так, діючи на виконання вказівок ОСОБА_4 , ОСОБА_6 24.04.2025 року, об 17 год. 03 хв. через поштового відправника ТОВ «НОВА ПОШТА» відправив ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, які ОСОБА_4 отримала 25.04.2025 року.

З метою подальшого отримання від ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 8000 доларів США, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 08.07.2025 року передала через АТ «Укрпошта» ОСОБА_7 висновок спеціаліста щодо рекомендації вирішення питання зняття останнього з військового обліку, виданий Спортивно-реабілітаційним центром для осіб з інвалідністю та ветеранів війни м. Ужгород.

Також, у ході телефонної розмови ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повідомила ОСОБА_7 , що передасть останньому весь пакет документів для виключення з військового обліку після надання їй ( ОСОБА_4 ) попередньо обумовленої неправомірної вигоду у розмірі 8000 доларів США, шляхом надсилання останній вказаних грошових коштів через ТОВ «НОВА ПОШТА».

На виконання вказівок ОСОБА_4 , ОСОБА_7 09.07.2025 року, через поштового відправника ТОВ «НОВА ПОШТА» відправив ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 8000 доларів США, які ОСОБА_4 отримала 10.07.2025 року для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - службових осіб ТЦК та СП та військово-лікарських комісіях на території Закарпатської області, щодо зняття останнього з військового обліку.

Після отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_4 була затримана працівниками правоохоронних органів.

За таких обставин, ОСОБА_4 , підозрюється у пропозиції та обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе, та в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

10.07.2025 року, о 14 год. 08 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.07.2025 року, ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру за ознаками вчинення нею злочину передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 10.07.2025 року;

- відповідями на доручення оперативними підрозділами;

- допитами свідка ОСОБА_6 ;

- розсекреченими матеріалами НСРД;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені в ході досудового розслідування, зокрема:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

- реальна загроза призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років спонукає людину, не дивлячись на родинні та суспільні стосунки та матеріальний стан, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, вживати заходів на знищення речових доказів у справі, тощо;

- цілодобовий домашній арешт є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює здійснення тиску на інших учасників кримінального провадження та втечу підозрюваного, у тому числі за межі України та вчинення нового кримінального правопорушення;

- застосування до неї більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків, зазначених в клопотанні.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого розділом ХVII КК України, за злочин передбачений ч. 2 ст. 369-2 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 2 до 5 років, що саме по собі спонукає людину до вчинення дій спрямованих на перешкоджання об`єктивному досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків, а також на виїзд за межі України з метою уникнути покарання. Поряд з цим у рамках даного кримінального провадження досліджуються вчинення обставини вчинення ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Також, на даний час не встановлено всіх учасників вчинення злочину, та свідків які можуть володіти інформацією про дані злочини, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , може впливати на свідків та допомагати іншим учасникам які вчиняли злочини разом з ОСОБА_4 , уникнути кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 може схиляти свідків до дачі неправдивих показів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вплив на вказаних осіб може бути здійснений шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання осіб до надання неправдивих свідчень, замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження. Тиск може вчинятись у будь-якій формі, не тільки за допомогою фізичної присутності особи.

Для здійснення тиску на свідків достатньо, наприклад того, що особа, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, вчинить дії, покликані на примушення свідка до зміни показань або до відмови від їх надання.

Поряд з цим, ОСОБА_4 , можу погрожувати свідкам оголошенням у розшук через своїх знайомих у ТЦК та СП а також скасування рішень військово-лікарських комісій.

Такий незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на обвинуваченого як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються обвинуваченому та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Так, ОСОБА_4 може використовуючи свої зв`язки, координувати дії з особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.

З метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість домовлятись із іншим співучасником злочину, про спільну позицію та процесуальну поведінку, консультуватись з приводу можливих способів уникнення від передбаченої законом відповідальності.

Існування ризику переховування від суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлюється серед іншого можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаним із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування обвинуваченого від суду.

З метою запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання їй запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної ОСОБА_4 .

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 , заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведені обставини, які свідчать про можливість незаконно впливати на свідків, знищити або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, з покладенням на останню відповідних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладеними в такому мотивами. Зауважив, що оголошена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою. Також наявні ризики, а саме підозрювана може: переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків злочину. Просив обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на неї відповідні обов`язки.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечила щодо заявленого слідчим клопотання, але просила застосувати домашній арешт у нічний час доби.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії не тяжкого злочину і за який їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 10.07.2025 року; відповідями на доручення оперативними підрозділами; допитами свідка ОСОБА_6 ; розсекреченими матеріалами НСРД; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вказаному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваної, який є молодою за віком, на утриманні якої двоє неповнолітніх дітей, наявність постійного місця проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваної.

Враховуючи наведене та фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж нічний домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, з врахуванням фактичних обставин справи та особи підозрюваної, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення і застосування відносно ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу, як нічний домашній арешт, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Поряд з цим, на думку слідчого судді, застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту може бути надмірним для підозрюваної, оскільки як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 є матір`ю двох неповнолітніх дітей, а тому цілодобовий домашній арешт може призвести до порушення прав та обов`язків підозрюваної на належне піклування про дітей.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 30 хвилин; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Також слід роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задоволити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, заборонивши останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 30 хвилин.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом визначено на 60 днів, а саме до 08.09.2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 30 хвилин;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі України.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1