Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/769/25
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Зарудинці, Ружинського району, Житомирської
області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною
освітою, працюючого водієм Ружинської дільниці
Попільнянського УЕГГ, зареєстрованого та проживаючого
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ст. 290 КК України, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, -
Такі умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ст. 290 КК України, як знищення, підробка та заміна ідентифікаційного номера кузова.
Крім того, що в кінці жовтня 2024 року, ОСОБА_3 вирішив виготовити документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме на автомобіль «AUDI А 4» з реєстраційний номером НОМЕР_2 .
З цією метою в кінці жовтня 2024року ОСОБА_3 перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , віднайшов у Інтернет мережі стандартний бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та за допомогою комп`ютера вставив у бланк, марку автомобіля, модель, реєстраційний номер автомобіля, номер кузова, дату реєстрації, рік випуску, а також прізвище, ім`я і по батькові, місце проживання власника, збережений макет зберіг та через кілька днів у м. Житомирі роздрукував на не встановленому комп`ютері та принтері. Таким чином, виготовив підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_4 , видане 15.02.2019 ТСЦ 3241 на ім`я ОСОБА_4 , з метою його подальшого використання.
Такі умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з метою використання його підроблювачем.
А також, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що дане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_4 видане 15.02.2019 ТСЦ 324І на ім`я ОСОБА_4 є підробленим документом, яке в порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 реєстрація, перереєстрація колісних транспортних засобів усіх категорій у сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ України центрах надання адміністративних послуг не видавалось, вирішив використовувати завідомо підроблений документ для підтвердження реєстрації даного транспортного засобу.
Зокрема, 28.05.2025 близько 08 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки AUDI моделі А 4 з реєстраційний номером НОМЕР_2 , був зупинений інспектором з реагування патрульної поліції СПД № 1 відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 ГУНП в Житомирській області, з метою перевірки документів по вул.Київській,50 в селищі Ружин, Бердичівського району, Житомирської області де ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від адміністративної відповідальності, використав завідомо підроблений документ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_4 видане 15.02.2019 ТСЦ 3241 на ім`я ОСОБА_4 , передавши його працівнику поліції з метою підтвердження реєстрації транспортного засобу.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу).
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ст.290 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальними проступками.
Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:
- письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 290, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, згода із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;
- матеріали досудового розслідування в 1 томі на 93 арк., в тому числі документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.
Отже, учасникам судового провадження роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали кримінального провадження, суд ухвалює вирок.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних проступків за встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та умисні дії його кваліфікує за ст. 290 КК України, як знищення, підробка та заміна ідентифікаційного номера кузова, ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу).
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
В якості пом`якшуючої обставини, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд встановлює щире каяття обвинуваченого.
Відповідно до ст. 67 КК України, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 2 ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, на положення статті 65 КК України та обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій, передбачених ст.. 290 КК України, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних проступків).
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Арешт, накладений ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2025 року на речовий доказ по справі, а саме на автомобіль марки «AUDI А 4» з реєстраційний номером НОМЕР_2 , на підставіст.174КПК підлягає скасуванню.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Стосовно транспортного засобу, суд вважає можливим передати його на потреби ЗСУ, враховуючи наступне.
Абзацом 2 п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України№ 1388від 7вересня 1998 року передбачено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
Виходячи з положень статті 37 Закону України«Про дорожнійрух» також передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.
В матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що автомобіль марки «AUDI А 4» з реєстраційний номером НОМЕР_2 , належить на законних підставах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , або ж іншій особі. ОСОБА_3 не надав правовстановлюючих документів на цей транспортний засіб на підтвердження легальності його придбання чи користування, необхідних для реєстрації цього автомобіля в уповноважених органах МВС. У свою чергу, в ході кримінального провадження встановлено, що первинний ідентифікаційний номер кузова досліджувального автомобіля «AUDI А 4» з реєстраційний номером НОМЕР_2 змінювався шляхом знищення первинного маркування та послідуючим нанесенням окремої групи символів саморобним способом. Первинним ідентифікаційними номером кузова, наданого на дослідження автомобіля «AUDI А 4» , є номер « НОМЕР_3 ».
Враховуючи те, що чинним законодавством заборонено експлуатацію транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, а відтак автомобіль марки «AUDI А 4» з реєстраційний номером НОМЕР_2 , не може використовуватись за призначенням його володільцем.
Згідно з ч.5 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Автомобіль марки «AUDI А 4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є предметом кримінального правопорушення і його законний власник (володілець) органом досудового розслідування не встановлений.
Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі відповідно - Перший протокол; Конвенція). Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).
Право власності (на мирне володіння майном) не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності, у тому числі й позбавляти осіб власності. При цьому в таких діях держава повинна дотримуватися усталених принципів правомірного втручання, зокрема тих, що напрацьовані ЄСПЛ, через рішення якого відбувається розуміння змісту норм Конвенції, Першого протоколу, їх практичне застосування.
Публічний інтерес, як «визнаний державою та забезпечений правом інтерес соціальної спільності, задоволення якого слугує умовою та гарантією її існування і розвитку», який проявляється в необхідності забезпечення загальних благ, переважає приватний інтерес, який визначається як «інтерес конкретних осіб і соціальних груп, який охороняється державою». Втручання держави у право особи мирно володіти своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «Суспільного інтересу».
За приписами п. 20 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 №1340, тимчасово, на період воєнного стану в Україні, за рішенням керівника обласної військової адміністрації майно, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом (крім майна, конфіскованого на підставі рішення суду і переданого органам державної виконавчої служби) може бути безоплатно передано Збройним Силам, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держприкордонслужбі, МВС, Національній поліції, ДСНС, Управлінню державної охорони, Держспецзв`язку, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, державним органам, установам (організаціям), які утримуються за рахунок бюджетних коштів, для потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, забезпечення енергетичної безпеки держави, продовольчої безпеки населення.
Суд враховує, що для виконання поставлених завдань з оборони держави необхідні транспортні засоби, в тому числі автомобілі.
З огляду на те, що Указом Президента України № 64/2022 по всій території України введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі продовжений, враховуючи, що автомобіль марки «AUDI А 4» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , через зміну ідентифікаційного номера складової частини не може використовуватись за призначенням, а тому суд приходить до висновку, що вказаний транспортний засіб слід конфіскувати у дохід держави з подальшою його передачею в розпорядження Збройних Сил України для потреб оборони держави.
На переконання суду, передача речового доказу у кримінальному провадженні, що був предметом кримінального правопорушення, і подальше його використання в інтересах Збройних Сил України і є реалізацією суспільного інтересу.
Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи, слід покласти на ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 381, 382, 373, 374, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст. 290 КК України, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:
- за ст. 290 КК України в розмірі 250 (двісті п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень;
- за ч. 1 ст. 358 КК України - в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України - в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Скасувати арешт на автомобіль марки «AUDI А 4», реєстраційним номером НОМЕР_2 , який накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.06.2025 у справі № 277/3728/25.
Речовий доказ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_4 , видане 15.02.2019 ТСЦ зареєстроване за ОСОБА_4 , - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Автомобіль марки «AUDI А 4», реєстраційним номером НОМЕР_2 , - конфіскувати в дохід держави з подальшою передачею в розпорядження Збройних Сил України.
Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 6 749,2 грн. (за проведення судовотехнічної експертизи документів та за проведення судової криміналістичної експертизи).
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1 .