Дата документу 21.08.2025 Справа № 322/826/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/513/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №322/826/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

власника майна ОСОБА_7

представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 червня 2025 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 червня 2025 року за клопотанням прокурора накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події, що сталася внаслідок вчинення передбаченого ч.1 ст.249 КК злочину.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково, наклавши арешт лише на предмети вилучені законом з обігу, а саме на дві раколовки довжиною 30 м кожна, дві риболовні сітки довжиною 100 м із вічком 80 х 80 мм кожна.

Свої вимоги мотивував тим, що після огляду з місця події нічого не вилучалось. Прокурором пропущений строк для подання клопотання про арешт майна.

Клопотання містить лише загальну тезу, що вилучене майно має ознаки речових доказів.

Заслухавши ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, до слідчого судді надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на

- гумовий човен зеленого кольору без назви;

- два алюмінієві весла;

- електромотор «HASWING PROTRUAR 1.0/12V»;

- дві раколовки довжиною 30 м кожна;

- дві риболовні сітки, довжиною 100 м, вічко 80 х 80 мм кожна.

Клопотання обґрунтовано тим, що під час проведення рибоохоронного рейду на території Запорізького району Запорізької області, було виявлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які за допомогою забороненого знаряддя рибного лову сітки ліскові на гумовому човні на водоймі Дніпровського водосховища, поблизу населеного пункту с.Тернівка Запорізького району Запорізької області здійснювали незаконний вилов раків у кількості 222 екземплярів, чим спричинили шкоду у розмірі 739704 гривень (ЄО№8278).

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення 03.05.2025 в період часу з 00:50 по 01:05 слідчим за участі понятих і спеціалістів проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості на березі р. Дніпро в межах с.Тернівка Запорізького району Запорізької області поблизу вул.Березової.

В ході огляду місця події було виявлено гумовий човен зеленого кольору без найменування з двома веслами на задній частині якого розміщений дерев`яний транець з електродвигуном «HASWING PROTRUAR 1.0/12V». В човні виявлено пластикову ємність з акумулятором, біноклем «Pentax» чорного кольору, GPS навігатор «GARMIN GPS -- map 62S», мішок полімерний білого кольору, в якому знаходяться раки. Шляхом поштучного перерахунку з мішка в мішок встановлено, що на момент огляду нараховано 222 особин раків.

Окрім цього на землі біля човна виявлено 2 полімерних мішка з сітками жилковими зеленого кольору. Проведеними замірами за допомогою рулетки встановлено наступні розміри сіток: сітка №1 - довжина 100 м, висота 2 м, вічко 80x80 мм, товщина ліски 0,25 мм; сітка №2 - довжина 100 м, висота 2 м, вічко 80x80 мм, товщина ліски 0.25 мм. Біля вказаних сіток виявлено 2 раколовки темно-зеленого кольору, які перебували в мокрому вигляді.

За вказаним фактом 03.05.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК, в рамках якого вказані речі постановою дізнавача визнані речовими доказами.

З метою збереження речових доказів, а також проведення в подальшому судових експертиз, встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню прокурор просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя, посилаючись на ч.1 ст.170 КПК задовольнив зазначене клопотання, з огляду на те, що у судовому засіданні доведено його обґрунтованість.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У вищевказаному клопотанні прокурора про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

На переконання колегії суддів слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні. А тому з метою його збереження є доцільним накласти на нього арешт.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик відчуження, знищення, приховання майна, що підлягає арешту.

Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слід зауважити, що відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК арешт може бути накладений на майно будь-якої особи за достатності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Обставини виявлення гумового човна зеленого кольору без назви, весел до нього, електромотор «HASWING PROTRUAR 1.0/12V», дві раколовки, риболовні сітки і раків та кваліфікація внесеного до ЄРДР кримінального правопорушення засвідчують наявність підстав та обгрунтованих підозр вважати, що зазначене у клопотанні прокурора майно на час розгляду даного клопотання слідчим суддею було речовими доказами, оскільки можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що встановлюється під час даного кримінального провадження.

З цього приводу слід додатково зауважити, що передбачене ч.1 ст.249 КК кримінальне правопорушення віднесене до злочинів проти довкілля, в розслідуванні яких вилучене під час огляду місця події майно має першочергове значення.

На думку судової колегії, беручи до уваги обставини, які є предметом перевірки у даному кримінальному провадженні, встановлено, що у разі перебування вилученого майна у їх власника об`єктивно існував ризик його відчуження або знищення, що суттєво ускладнило б досудове розслідування та могло призвести до його недієвості.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.1 ст.249 КК та у даному кримінальному провадженні були всі підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, а саме гумовий човен зеленого кольору без назви, весла до нього, електромотор «HASWING PROTRUAR 1.0/12V», дві раколовки, риболовні сітки вочевидь відповідали ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК, об`єктивно були підстави вважати, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості позбутися вказаного майна або настання інших наслідків, які могли перешкодити кримінальному провадженню, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість накладення на момент прийняття рішення арешту на зазначене у клопотанні майно для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань.

Ненакладення арешту на зазначене майно, з урахуванням його специфіки, могло призвести до можливості його приховування, знищення, відчуження, що унеможливило б проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про недодержання дізнавачем вимог ст.170 КПК та відсутність у суду правових підстав для накладення арешту колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів не погоджується з доводами представника про те, що клопотання подано з порушення строків визначених ч.5 ст.171 КПК, адже вказане майно не вилучалось органом досудового розслідування під час ОМП 03.05.2025, а було вилучено працівниками Державного агентства з розвитку меліорацій, рибного господарства та продовольчих програм в поряду ст.265 КУпАП в рамках справи про адміністративне правопорушення, що зафіксовано у протоколах серії ЗА №000689 і №000690 від 02.05.2025 складених щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_10 за ч.4 ст.85 КУпАП.

В подальшому, 03.06.2025 дізнавачем вказане майно було вилучено в Управлінні Державного агентства з розвитку меліорацій, рибного господарства та продовольчих програм у Запорізькій області, що процесуально оформлено протоколом огляду предмету і актом приймання-передачі матеріальних цінностей.

Крім того, власники арештованого майна не позбавлені права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз. 2 ч. 1ст. 174 КПК, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 червня 2025 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4