Справа № 201/6893/25
Провадження № 1-кс/201/2564/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУСБ України в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000575 від 27.02.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Російської Федерації, уродженки м. Ярославля Ярославського району Ярославської області РФ, раніше не судимою, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 .

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого погоджене прокурором про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000575 від 27.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Органом досудового розслідування було встановлено, що громадянка Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області України, а саме у м. Донецьк, діючи умисно, з метою участі у діяльності терористичної організації «ДНР», з корисливих мотивів отримання заробітної плати, а також ідеологічних мотивів підтримка ідеї створення та розбудови терористичної організації «ДНР», добровільно так званим указом «Главы Донецкой Народной Республики ОСОБА_8 » від 03.12.2018 № 104, була призначена на посаду так званого «Министра финансов Донецкой Народной Республики».

Перебуваючи на посаді так званого «Міністра фінансів Донецької Народної Республіки», ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, вчиняла дії, спрямовані на реалізацію завдань та функцій терористичної організації «ДНР», а саме:

- реалізовувала функції та завдання так званого «Міністра фінансів ДНР», шляхом ведення документації, організації роботи підлеглих працівників;

- виконувала злочинні рішення так званого «совета министров ДНР»;

- висвітлювала діяльність так званого «министра финансов ДНР» у всесвітній мережі інтернет та засобах масової інформації.

З моменту призначення на посаду «Міністра фінансів ДНР» та до 26.11.2024, використовуючи надані представниками окупаційної адміністрації РФ владні повноваження, ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи особою, на яку покладено персональну відповідальність за діяльність так званого «Міністерства фінансів ДНР», з метою участі у терористичній організації, реалізовувала покладені на так зване «Міністерство фінансів ДНР» функції, визначені так званим «Положением о Министерстве финансов Донецкой Народной республики, организационной структуры, штатного расписания», а саме зокрема серед інших:

- складання проєкту республіканського та консолідованого бюджету і концепції бюджетної політики на прийдешній рік;

- здійснення фінансового контролю за раціональним та цільовим витрачанням бюджетних коштів і коштів державних бюджетних і позабюджетних фондів, спеціальних бюджетних рахунків (коштів);

- регулювання контрактної системи у сфері закупівлі товарів, робіт, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб «Донецької Народної Республіки».

Крім того, за час перебування на вказаній посаді з 03.12.2018 по 26.11.2024, громадянка Російської Федерації ОСОБА_6 , під час виконання обов`язків так званого «Міністра фінансів ДНР» на виконання цілей та завдань так званого «Міністерства фінансів ДНР», в тому числі для забезпечення його стабільної діяльності та з метою формування думки серед населення і світової спільноти щодо легітимності «ДНР» як державного утворення проведено робочі зустрічі з представниками інших установ так званого «ДНР», в ході яких вона висвітлювала роботу так званого «Міністерства фінансів ДНР», брала активну участь у громадському русі так званої «Донецької народної республіки», за що була нагороджена так званим «Главою ДНР ОСОБА_8 » так званою відзнакою «За заслуги перед Республикой».

Таким чином, громадянка Російської Федерації ОСОБА_6 , діючи умисно, знаходячись на території м. Донецька, Донецької області, за власною ініціативою приймала участь у діяльності терористичної організації так званої «Донецької народної республіки».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме матеріалами оперативного підрозділу, протоколами огляду речей і документів, висновком портретної експертизи.

Той факт, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме згідно з матеріалами оперативного підрозділу вбачається, що на даний час підозрювана ОСОБА_6 перебуває на території м. Донецька, Донецької області, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме згідно показань свідків та відомостей, розміщених у мережі Інтернет, перебуває на тимчасово окупованій території, необхідно вважати, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, прокурор вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000575 від 27.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України України спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Донецьк та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до слідчого 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях до будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченко, буд. 7 на 22.05.2025, 23.05.2025 та 26.05.2025, було розміщено 16.05.2025 у засобах масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» № 99 (8024), та на офіційному сайті «Офісу генерального прокурора», однак, ОСОБА_6 у визначений час не з`явилась та не повідомила причини неявки.

Жодного разу у призначений час громадянка російської федерації ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

16 травня 2025 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, однак останній повідомлення про підозру особисто не вручено, внаслідок не встановлення її місцезнаходження на території будь якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває у місті Донецьку

Постановою слідчого від 27.05.2025, на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Слідчим за погодженням з прокурором 16.05.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000575 від 27.02.2024, повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України повідомлення про підозру вручено ОСОБА_4 , яка є захисником підозрюваної ОСОБА_6 , діє за призначенням.

Постановою слідчого від 27.05.2025, на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюва переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаних кримінальних правопорушень, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУСБ України в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000575 від 27.02.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000575 від 27.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 09-00 годині 05.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1