печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003075 від 18.07.2019, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Московської області, Російської Федерації, особи без громадянства, не одруженого, із вищою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого в Одеському обласному центрі обліку бездомних громадян за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувачення ОСОБА_3 17.07.2019 року близько 00 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 3, побачивши припаркований на узбіччі проїжджої частини транспортний засіб марки "ВАЗ 2107" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , червоного кольору, що належить ОСОБА_7 та виявивши, що у замку запалювання знаходиться ключ від автомобіля, та не зачиненні передні двері зі сторони водія, вирішив скористатися обстановкою яка сталася, та у нього раптово виник протиправний умисел на незаконне заволодіння вказаного транспортного засобу. Після цього, він, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відчинив передні дверцята, сів за водійське сидіння, та за допомогою ключа від замка запалювання, який знаходився у запалюванні, привів у дію двигун, та почав рух в сторону вул. Гусовського що в м. Києві.

Надалі, не бажаючи припиняти свої протиправі дії, повернув на вказану вулицю, з якої направився на Кловський узвіз. Надалі, рухаючись проїжджою частиною, поруч із будинком № 15 зупинився на місці та був затриманий співробітниками поліції.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Захисник обвинуваченого просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України за нереабілітуючих обставин. Свою вину у вчиненні в інкримінованого йому діянь, за викладених в обвинувальному акті обставин, не визнав.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що обвинуваченого підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка винила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Виходячи з положень п. 1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з ч. 4 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули строки, визначені цією статтею, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка винила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. ст. 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 правильно розуміє формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 289 КК України, однак не визнає своєї вини в інкримінованому йому діянні.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 552/5595/18 від 29 липня 2021 року невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження щодо такого звільнення, якщо є згода цих осіб на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, а також за умови, що суд роз`яснив їм суть підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Такого ж висновку дійшов Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 у справі № 287/359/14-к, що у нормах КПК України не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.

В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 566/554/16-к також вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Суд також з`ясував, що позиція обвинуваченого є добровільною і істинною.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 284, 285, 369, 371 КПК України, ст. 12, 44, 49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України на підставі ст. 49 КК України звільнити у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003075 від 18.07.2019 стосовно вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, - закрити.

Речові докази:

пластикова картка «Glusco Club» 47, пластикова картка «ПриватБанк «Універсальна» НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , посвідчення водія на імя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страховий поліс №0418273, та звязку ключів у кількості 4 шт, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити останньому;

автомобіль марки "ВА3 2107", д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - залишити останньому;

компакт-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, які знаходяться в матеріалах провадження, - залишити при матеріалах.

Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення у разі не подачі на неї апеляції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1