Справа № 184/157/24
Номер провадження 1-кп/184/37/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000404 від 28.10.2023 року відносно обвинувачених:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, громадянина України, не працює, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2023, близько 20 години, ОСОБА_4 перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , де в ході розмови із останнім, за пропозицією ОСОБА_3 , вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на порушення недоторканності житла та іншого володіння особи, шляхом незаконного проникнення до приміщення житлового будинку та приміщення літньої кухні, розташованих на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканності житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , 27.10.2023 близько 20 години прибув до території вказаного домоволодіння, де всупереч волі власника ОСОБА_6 , а так само без його дозволу, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла та іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно, за допомогою фомки, яку мав при собі, зламав навісний замок вхідних дверей літньої кухні, таким чином, відчинив їх, після чого ОСОБА_4 з метою відшукання будь- якого майна для подальшого його викрадення, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , умисно, незаконно проник до приміщення вказаної літньої кухні, яка є іншим володінням потерпілого ОСОБА_6 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

В цей же день та час, перебуваючи там же, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , продовжуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на порушення недоторканності житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою фомки, яку ОСОБА_4 мав при собі, умисно зламав навісний замок та віджав вхідні двері житлового будинку, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , таким чином, відчинив їх, після чого, ОСОБА_4 з метою відшукання будь- якого майна для подальшого його викрадення, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , умисно, незаконно проник до приміщення вказаного будинку, яке являється житлом та належить потерпілому ОСОБА_6 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

27.10.2023 близько 20 години, ОСОБА_3 разом із раніше йому знайомим ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де в ході розмови із останнім, за пропозицією ОСОБА_3 , вони вступили в злочинну змову, спрямовану на порушення недоторканності житла та іншого володіння особи, шляхом незаконного проникнення до приміщення житлового будинку та приміщення літньої кухні, розташованих на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканності житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 27.10.2023 близько 20 години прибув до території вказаного домоволодіння, де всупереч волі власника ОСОБА_6 , а так само без його дозволу, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла та іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , який за допомогою фомки, яку мав при собі, зламав навісний замок вхідних дверей літньої кухні, таким чином, відчинив їх, після чого, ОСОБА_3 з метою відшукання будь- якого майна для подальшого його викрадення, за попередньою змовою з ОСОБА_4 умисно, незаконно, проник до приміщення вказаної літньої кухні, яка є іншим володінням потерпілого ОСОБА_6 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

В цей же день та час, перебуваючи там же, ОСОБА_3 , продовжуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний намір, спрямований на порушення недоторканності житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , який за допомогою фомки, яку мав при собі, умисно зламав навісний замок та віджав вхідні двері житлового будинку, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , таким чином, відчинив їх, після чого, ОСОБА_3 з метою відшукання будь- якого майна для подальшого його викрадення, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , умисно, незаконно проник до приміщення вказаного будинку, яке являється житлом та належить потерпілому ОСОБА_6 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 27.10.2023 близько 20 години за попередньою змовою з ОСОБА_3 з метою відшукання будь - якого майна для подальшого його викрадення, прийшли до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де за допомогою фомки, яку він мав при собі умисно зламав навісний замок та віджав вхідні двері вказаного житлового будинку та вони проникли всередину, де викрали майно, належне потерпілому.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 27.10.2023 близько 20 години за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою відшукання будь - якого майна для подальшого його викрадення, прийшли до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 за допомогою фомки, яку він мав при собі умисно зламав навісний замок та віджав вхідні двері вказаного житлового будинку та вони проникли всередину, де викрали майно, належному потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази про те, що у його власності є житловий будинок по АДРЕСА_3 , в який 27 жовтня 2023 року шляхом пошкодження дверей проникли невідомі особи, викрали належне йому майно з будинку та запалили його, внаслідок чого він згорів, заподіяв йому матеріальну шкоду.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.162 КК України, повністю доводиться безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів, а саме:

- витягом з ЄРДР відповідно до якого в період часу з 21 години 30 хвилин до 22 години 30 хвилин 27.10.2023 року, невідома особа, протиправно проникла до літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_2 (а.с.1 т.2);

- протоколом огляду місця події від 28.10.2023 року, а АДРЕСА_2 , згідно якого зафіксовано обстановку в будинку, на території домоволодіння, зламаний навісний замок із пошкодженим засовом (а.с.11 т.2).

- протоколом огляду житлового будинку від 28.10.2023 року та фото таблицею до нього (а.с. 11-19 т.»).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Таким чином, на підставі вищенаведеного, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено винуватість обвинувачених ОСОБА_4 . ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України, поза розумним сумнівом, так як надані прокурором докази, що досліджені судом, зібрані у передбаченому законом порядку, є достатньо чіткі, повні та узгоджені між собою і відповідають стандартам належності та допустимості.

Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконання про наявність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України, винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у його вчиненні та кваліфікує їх дії за ч.2 ст.28, ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття, визнання вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, не працює, відсутність скарг та заяв за місцем проживання обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, та відсутність обтяжуючих обставин покарання, думку потерпілого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.162 КК України з застосуванням ст.. 75, 76 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, не працює, відсутність скарг та заяв за місцем проживання обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, та відсутність обтяжуючих обставин покарання, думку потерпілого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.162 КК України з застосуванням ст.. 75, 76 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обрано.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обрано.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи по даній справі в розмірі 956 грн. 00 коп. (код бюджетної класифікації: 24060300).

Речові докази по справі: холодильник марки «Донбас 10е», металеву пічну плиту, металевий верх плити, які повернуто потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1