Справа № 0527/7753/2012
Провадження № 1-в/932/156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року

Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра у м. Дніпрі подання начальника відділу № 9 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2012 за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 23.10.2014 невідбуту частину покарання замінено на більш м`яке покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік 8 місяців 16 днів з утриманням в дохід держави 10 % заробітку, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло подання відділу № 9 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання у зв`язку із тим, що строки виконання вироку не минули, 31.10.2014 ОСОБА_4 було замінено призначене покарання на більш м`яке, проте через місяць останній був оголошений у розшук, розшукова справа не закрита, місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, строки виконання зупинені. На підтвердження своєї позиції долучив відповідь з ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Представник органу з питань пробації подав до суду заяву про розгляд подання за її відсутності, долучивши витяг щодо судимостей ОСОБА_4 , відповідь УІАП ГУНП в Донецькій області від 12.05.2025 № 806/24-7/01-2025, відомості щодо джерел виплачених доходів клієнту пробації та відповідь Мінсоцполітики щодо ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 згідно з матеріалів подання перебуває у розшуку, у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вищезазначене подання, у зв`язку із наступним.

Згідно з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_4 вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2012 засуджений за ч. 3 ст.185 КК України, з урахуванням ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Вирок набрав законної сили 26.12.2012.

31.10.2014 ОСОБА_4 був звільнений із Дзержинської виправної колонії (№ 2) УДПтС України в Донецькій області на підставі ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 23.10.2014 року про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік 8 місяців 16 днів з утриманням в дохід держави 10% заробітку. Ухвала набрала законної сили 31.10.2014.

29.01.2015 до кримінально-виконавчої інспекції до виконання надійшли матеріали відносно ОСОБА_4 . Цього ж дня засуджений був поставлений на облік, на нього була заведена особова справа, ОСОБА_4 був викликаний до кримінально виконавчої інспекції (зараз - відділ № 9 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях).

03.02.2015 ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт на підставі ст. 389 КК України та частини 5 та частини 6 ст.46 КВК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що ОСОБА_4 дав підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо осіб, засуджених до покарання у виді виправних робіт.

Цього ж дня ОСОБА_4 надав пояснення про те, що йому роз`яснені і зрозумілі порядок та умови відбування покарання у виді виправних робіт. Також ОСОБА_4 повідомив, що з 02.02.2015 працевлаштувався в КП «Ремпобуттехніка», тому засудженому було вручено сповіщення на дане підприємство для відрахувань із заробітку засудженої особи в дохід держави.

05.02.2015 уповноважений орган з питань пробації отримав копії наказів про прийняття ОСОБА_4 на посаду слюсаря другого розряду КП «Ремпобуттенхіка» з 02.02.2015 та про своєчасне утримання 10 % від всієї суми заробітку ОСОБА_4 в дохід держави.

26.02.2015 до відділу пробації надійшов наказ про звільнення з 25.02.2015 ОСОБА_4 за ст. 40 п. 4 КЗУпП (порушення трудової дисципліни, прогули). Згідно з табеля урахування робочого часу кількість робочих днів, включених до строку відбування покарання становить 3 дні. Утримано із заробітної плати ОСОБА_4 та перераховано у дохід держави 18 грн 27 коп.

До уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 за викликами не з`являвся, про зміну місця проживання не повідомив, чим продовжував порушувати порядок та умови відбування покарання у виді виправних робіт (частина 6 ст. 41 та частина 6 ст. 46 КВК України).

17.04.2015 з метою встановлення місця перебування засудженого було здійснено перевірку місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки даної адреси вдома засудженого не було. Була опитана мати ОСОБА_4 ОСОБА_5 , зі слів якої стало відомо, що її син, ОСОБА_4 не проживає за цією адресою близько двох місяців, де ОСОБА_4 проживає або знаходиться, їй не відомо, зв`язок з ним мати не підтримує.

Після отримання інформації про зникнення засудженого ОСОБА_4 з місця проживання, органом пробації було розпочато першочергові заходи для встановлення його місця знаходження (перевірено медичні заклади, морги, опитані знайомі та родичі засудженого). Проведеними заходами встановити місце знаходження ОСОБА_4 не вдалось. У зв`язку з цим, 19.05.2015 до Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області було направлене подання про проведення подальших розшукових заходів. 29.05.2015 ОСОБА_4 був оголошений в розшук (РС № 38-270).

За інформацією, наданою Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП України в Донецькій області від 04.04.2025, у період з 30 жовтня 2014 року по теперішній час ОСОБА_4 під час виконання виправних робіт 21.02.2015 скоїв кримінальне правопорушення за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України внесеного в ЄРДР 22.02.2015 за №0000275, 14.08.2015 дане кримінальне провадження було призупинене до розшуку ОСОБА_4 .

Під час виконання вироку суду, 20.03.2019 до Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (зараз відділ поліції № 2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області далі ВП № 2), направлено подання щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності в порядку частини 2 статті 389 КК України за ухилення від відбування виправних робіт.

27.03.2019 інформацію стосовно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337. 06.09.2019 вищевказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 було закрите за відсутністю кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст. 389 КК України.

01.04.2025 до ВП № 2 направлено подання щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності в порядку частини 2 статті 389 КК України. Згідно з відповіді ВП № 2 Краматорського РУП під час проведення перевірки за наявними матеріалами не встановлені фактичні дані, які містять ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Відтак, орган-ініціатор подання зазначає, що строк давності виконання вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2012 відносно ОСОБА_4 сплинув 21.02.2025, а тому є підстави звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Частиною 1 статті 74 КК України передбачено, що звільнення засудженого від покарання, крім звільнення від покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема, в строк п`яти років при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Як вбачається з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 4 ст. 80 КК України).

Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень КК України не містить.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом і питання його вирішення належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, оскільки ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним правопорушенням.

Редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Така правова позиція узгоджується з постановою Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року (справа № 5-324кс15) та з постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 10 лютого 2025 року (справа № 229/207/24; провадження № 51-2789кмо24).

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, до себе, - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, умовами звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, є: 1) закінчення строку виконання обвинувального вироку, який визначений конкретними часовими межами, 2) відсутність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання; 3) невчинення протягом строків давності виконання вироку нового злочину.

26.12.2012 вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2012 щодо ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, яким останнього було засуджено до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, набрав законної сили.

31.10.2014 набрала законної сили ухвала Дзержинського міського суду Донецької області від 23.10.2014, якою було замінено ОСОБА_4 невідбуту частину покарання на більш м`яке у вигляді виправних робіт з утриманням в дохід держави 10% заробітку на невідбутий строк 1 рік 08 місяців 16 днів.

У матеріалах подання, зокрема, у довідці № 143-01042025/14210 зазначено, що засуджений ОСОБА_4 втік/зник 27.05.2015 (РС № 38-270 від 29.05.2015), при цьому відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України були внесені 22.02.2015 за епізодом 21.02.2015, запобіжний захід не призначався, обвинувачення було пред`явлено 13.08.2015, тобто більш ніж через два місяці з моменту як ОСОБА_4 був оголошений у розшук. Відомості про рішення за вищевказаним обвинуваченням відсутні.

Як вбачається з відповіді Костянтинівського МВ (з обслуговування м. Костянтинівка та Костянтинівського району) № 4/12363 від 21.07.15, на час підготовки відповіді матеріали досудового слідства за фактом замаху на скоєння злочину чужого майна за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 , відомості про яке 22.02.2015 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275, перебували у провадженні слідчого СВ Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, рішення по кримінальному провадженню прийнято не було, у зв`язку із проведенням слідчих дій.

Інші відомості щодо кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у суду відсутні.

Отже, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, суд вважає за необхідне відраховувати перебіг строку саме з моменту набрання вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2012, тобто з 26.12.2012, оскільки відомостей про визнання винуватим або наявності копії обвинувального вироку суду, який набрав законну силу щодо засудженого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у суду не має.

Листом Відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 11.04.2025 №4525/203/02-25 було повідомлено уповноважений орган з питань пробації, що ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за поданням начальника відділу № 9 філії ДУ «Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях», встановлено не було, у зв`язку із чим відомості про правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Щодо твердження прокурора про відкриту розшукову справу щодо ОСОБА_4 та перебування останнього у розшуку суд зазначає, що здійснення таких оперативно-розшукових заходів суперечить положенням п. 1 ст. 9-1 Закону України «Про оперативно - розшукову діяльність», згідно з якої забороняється ведення оперативно - розшукових справ після закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Враховуючи те, що з дня набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 минуло більше п`яти років, до закінчення строку давності виконання вироку засуджений нового кримінального правопорушення не вчинив, фактів ухилення від виконання вироку не встановлено, останнього слід звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділу №9 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2012 до покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання якого була замінена на підставі ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 23.10.2014 на більш м`яке у вигляді виправних робіт з утриманням в дохід держави 10 % заробітку, від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1