Справа № 953/6857/24
н/п 1-кс/953/4220/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого ВРЗуСТ слідчого управління ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000193 від 23.06.2024, про обрання запобіжного заходу відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не судимого, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, є інвалідом 3 групи зі строком до 01.12.2025, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України

Встановив:

27.05.2025 слідчий ВРЗуСТ слідчого управління ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000193 від 23.06.2024, звернувся до суду з клопотанням відносно ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обгрунтування вказує, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000193 від 23.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 23.06.2024, приблизно о 02:35, більш точний час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто з порушенням вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:2.9 а) «Водієві забороняється, а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;керував технічно справним автомобілем «MERCEDES - BENZ ML 63», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та рухався по автодорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський», зі сторони м. Валки Богодухівського району Харківської області в напрямку м. Чутове Полтавської області. В цей час, рухаючись по вказаній дорозі у зазначеному напрямку, в районі перехрестя з вул. Перемоги с. Ясеневе Валківської міської громади Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_6 , діючи з необережності, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, втратив контроль над керуванням автомобілем, та виїхав за межі проїзної частини на праве по ходу його руху узбіччя, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді металевого відбійника з послідуючим перекиданням автомобілю, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.».

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння автомобілю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм помер в той же день у відділенні КНП «Валківська ЦРЛ». Згідно висновку експерта причиною смерті ОСОБА_8 стала сукупна тупа травма тіла з розвитком шоку, що і є безпосередньою причиною смерті.

Порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , які згідно з висновками експерта знаходяться в причинному зв`язку з подією, виразилося в тому, що він 23.06.2024, приблизно о 02:35, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «MERCEDES - BENZ ML 63», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський», зі сторони м. Валки Богодухівського району Харківської області в напрямку м. Чутове Полтавської області, в районі перехрестя з вул. Перемоги с. Ясеневе Валківської міської громади Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_6 , діючи з необережності, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, втратив контроль над керуванням автомобілем, та виїхав за межі проїзної частини на праве по ходу його руху узбіччя, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді металевого відбійника з послідуючим перекиданням автомобілю, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

27.05.2025 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків та обґрунтованість підозри.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні частково не заперечували проти задоволення даного клопотання, однак вказували, що підозрюваному треба лікуватись і просили обрати нічний домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали встановив, що в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000193 від 23.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

27.05.2025 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри за ч. 3 ст. 286-1 КК України:

- протокол огляду місця ДТП від 23.06.2024, в якому зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, механічні пошкодження на автомобілі "VOLKSWAGEN CRAFTER", р.н. НОМЕР_2 , погодні умови, тощо;

- висновок судово-медичної експертизи трупу потерпілого ОСОБА_8 №12-17/70-Ват/24 від 06.08.2024;

- показання водія ОСОБА_6 , якого допитано в якості підозрюваного;

- показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , надані під час допиту;

- протокол огляду трупу ОСОБА_8 ;

- показання потерпілої ОСОБА_13 від 15.07.2024;

- протокол огляду телефону ОСОБА_8 та відеозапису, збереженого в пам`яті телефону;

- висновок судово-токсикологічної експертизи зразків крові ОСОБА_6 №16/11788-Дм/24 від 09.07.2024;

- висновок експертів №5580/5631/10379 від 21.11.2024 за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_6 №12-14/357-А/24 від 09.08.2024;

- висновок експерта 08-03/2025 комісійної судово-медичної експертизи;

- висновок експерта 08-04/2025 комісійної судово-медичної експертизи;

- висновок експерта 08-05/2025-КСЕ-19/121-25/976-ІТ комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи;

- протокол слідчого експерименту від 01.05.2025, проведеного за участі ОСОБА_6 , який на місці пригоди показав механізм ДТП;

- висновок судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-25/11543-ІТ від 20.05.2025, згідно якого в діях водія ОСОБА_6 встановлено невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП;

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, водію ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти незаконний вплив на свідків, потерпілих,вчинити інше або продовжити вчинення кримінального правопорушення, що обґрунтовуються суворістю можливого покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується йому, обставинами вчиненого, даними по його особистості, та особливістю процедури допиту потерпілих та свідків в суді. Доводи щодо відсутності ризиків є не підтвердженим та спростовується наданими матеріалами.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, що він є громадянином України, із середньою освітою, не працюючий, не судимий, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність в нього тісних сімейних зв*язків, є інвалідом 3 групи зі строком до 01.12.2025 після ДТП, зареєстрований та проживає в Харківській області.

Також, слідчою суддею враховано, що ДТП вчинено ОСОБА_6 у стані алкогольного сп*яніння, за його словами він не відшкодовував ніяку шкоду потерпілим, має направлення для проходження лікування після наслідків від ДТП.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та фактично відсутність заперечень з його боку щодо обрання даного запобіжного заходу.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваному в межах заявленого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, саме у вигляді домашнього арешту, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи, працевлаштування підозрюваного та графіку його роботи, та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

Слідча суддя не вважає за необхідне визначати саме нічний домашній арешт, враховуючи те, що питання проходження необхідності лікування у разі необхідності може бути вирішено за погодженням слідчого.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який заявлений у клопотанні та враховуючі всі обставини вчинення кримінального правопорушення, дані по особистості підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання слідчого, погодженого прокурором про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів до 26.07.2025 року, у межах строку досудового розслідування та покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

І) Прибувати за кожною вимогою та викликом до слідчого, прокурора або суду;

ІІ) Не залишати місце фактичного мешкання цілодобово: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, за погодженням зі слідчим, прокурором, суду, та прибуття до укриття чи бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога»;

III) Повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця реєстрації та контактних телефонів ( НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), встановлених під час досудового розслідування одночасно із прийняттям таких рішень.

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого ВРЗуСТ слідчого управління ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 .

Встановити строк дії ухвали до 26.07.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1