Справа № 185/4886/25
Провадження № 1-кс/185/351/25
08 травня 2025 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 05 травня 2025 року, близько 08:30 год., водій ОСОБА_7 , 1970 року народження (військовослужбовець, ВЧ НОМЕР_3 , солдат) керуючи автомобілем «GELLY» рухався по автодорозі М-30, яка проходить по території Павлоградського району зі сторони м. Дніпра у напрямку м. Павлограда, допустив зіткнення із автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO», під керуванням водія ОСОБА_6 , 1983 року народження (військовослужбовець, ВЧ НОМЕР_4 , водій), який здійснював рух у черзі перед блокпостом. Внаслідок ДТП: водій «MERCEDES-BENZ VITO» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, гематоми садна носа, верхнього повіку, гематоми верхніх тканин ділянки крижі, перелом кісток носа, забою грудної клітини. Пасажир «MERCEDES-BENZ VITO» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою передньої черевної стінки, консолідовані переломи 4-5 ребра з обох сторін. Водій «GELLY» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравими, ЗЧМТ, СГМ, переломи 2 і 3 ребра зліва, перелом рукоятки грудини і пневмоторакс та госпіталізований до лікарні в м. Дніпро. Пасажир «MERCEDES-BENZ VITO» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою, садна лівого колінного суглобу, лікування амбулаторно. Пасажир «MERCEDES-BENZ VITO» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою правої гомілки, забою пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу, лікування амбулаторно.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 11.04.2024, легковий автомобіль марки «MERCEDES - BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_11 та перебуває в користуванні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 12.12.2009, легковий автомобіль марки «GEELY», реєстраційний номер НОМЕР_5 , належить ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: Дніпропетровська область, населений пункт Межова, та перебуває у користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені транспортні засоби, оскільки вони є речовим доказом у кримінальному провадженні, до якого необхідний доступ експертам які будуть проводити експертизу, а також може містити інші відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин під час розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даних речових доказів необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України,слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений у ході огляду 05 травня 2025 року, о 09:18 год.: легковий автомобіль марки «MERCEDES - BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває в користуванні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений у ході огляду 05 травня 2025 року, о 09:18 год.: легковий автомобіль марки «GEELY СК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1