Справа № 548/1819/24
Провадження №1-кп/548/144/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хорол кримінальне провадження № 0000217 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Біле Лутучинського району Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, на утриманні непрацездатних осіб не має, інвалідності не має, в порядку статті 89 КК України раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 на території Хорольської територіальної громади Лубенського району Полтавської області скоїв кримінальний проступокпри слідуючих обставинах.

Так, ОСОБА_4 28.05.2024 року близько 20:50 год., прибув до неогородженого дачного господарства ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, перебуваючи на території дачного господарства, ОСОБА_4 , діючи умисно, грубо порушуючи гарантоване ст.30 Конституції України право громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння особи, без дозволу та проти волі власника житла, протиправно, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла громадян за відсутності визначених законом підстав, шляхом віджиму та виймання вікна за допомогою відрізку металевої арматури, проник до приміщення будинку ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , чим порушив права володільця ОСОБА_6 на недоторканність житла.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінального проступку, свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в судовому засіданні показав, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, фактичні обставини справине оспорює, обвинувачений, його захисникта прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого,дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Отже, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному проникненні до житла особи, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України, а тому його дії вірно кваліфіковані за цією статтею Кримінального кодексу України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 162 ч.1 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальнийпроступок,за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, діями обвинуваченого потерпілій не були спричинені тяжкі наслідки, суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка в письмовій заяві до суду при обранні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 при призначенні йому покарання у виді мінімального розміру штрафу.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та за цією статтею призначити йому покарання у виді штрафу на прибуток держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню:

-перфоратор марки «Dnipro M» RH-100, кутова шліфувальна машинка «Stanley» STGS9125, електроподовжувач, жилетка синього кольору, пара капців синього кольору, 13 робочих рукавиць різних кольорів, 3 простині білого та фіолетового кольору, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити їй у власність анулювавши схоронну розписку;

-CDR диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження ломбарду за адресою: м. Хорол, вул. Незалежності, 78 Лубенського району Полтавської області за 07.06.2024 року, який приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000217 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: ОСОБА_1