СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1475/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000158 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.02.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

17.01.2023 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Бердичівського міського суду Житомирської області від 31.05.2024, звільнений 03.06.2024 умовно-достроково на 4 роки 2 місяці 14 днів для проходження військової служби за контрактом, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_3 з 04.06.2024 до цього часу проходить військову службу за контрактом осіб рядового складу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця другого мотопіхотного спеціалізованого відділення другого мотопіхотного спеціалізованого взводу першої мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону.

Так, в один із днів, але не пізніше 10 годин 35 хвилин 10.02.2025, за невстановлених обставин, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою особистого вживання без мети збуту, у порушення вимог ст. ст. 41, 68, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, п. 4 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських організацій, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» «Додатку №1» до Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби», «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиця І», незаконно придбав кристалоподібну речовину білого кольору масою 0,259 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,189 г, та для подальшого вживання незаконно зберігав її при собі без мети збуту.

Під час перебування ОСОБА_3 10.02.2025 приблизно о 10 годин 35 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Львівська, поблизу будинку №12, останній був зупинений працівниками поліції. За результатами проведених слідчих дій виявлено факт незаконного зберігання ОСОБА_3 без мети збуту, у порожньому упакуванні з під цигарок та прозорому пакеті із полімерного матеріалу з пазовим замком, у лівій нагрудній кишені одягненої на ньому куртки, кристалоподібної речовини білого кольору масою 0,259 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,189 г, яку у подальшому вилучено.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих ї розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1- іл-пентан-1-он), за який передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, є маса від 0,15 г до 1,5 г.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України вірна, оскільки він незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який судимий, зокрема, дане кримінальне правопорушення вчинив будучи звільненим умовно-достроково від відбування покарання за попереднім вироком, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України слід обрати міру покарання у виді обмеження волі.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення після застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2023 протягом невідбутої частини покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 із застосуванням ч. 4 ст. 81 КК України та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того, згідно п. 26 пп. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі та була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, при призначенні покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, покарання за даним вироком у виді обмеження волі, у відповідності до вимог ст. 72 ч. 1 п. 1 пп. «б» КК України, ОСОБА_3 слід перевести в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення експертизи № СЕ-19/111-25/9126-НЗПРАП від 14.02.2025, що становить 3183 гривні 60 копійок.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 81, ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2023 у виді 4 років 2 місяців 14 днів позбавлення волі, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 4 (місяців) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 вартість проведення експертизи, що становить 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили: психотропну речовину - PVP, масою 0,189 г, яка знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 5256) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1