ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/234/25 Справа № 705/4301/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря учасники справи: прокурор підозрюваний захисникиОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків, Черкаської області, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотання, в якому просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2025 року клопотання старшого слідчого задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, строк якого відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 з 30 квітня 2025 року з триманням підозрюваного в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор»

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 28 червня 2025 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 242 240 гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави покладаються на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись з м. Жашків Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками, іншими підозрюваними та будь-яким іншим із учасників у даному кримінальному провадженні, за винятком спілкування у передбаченому законодавством порядку з прокурором, судом та власним захисником та необхідності спілкування безпосередньо в ході судового розгляду.

Роз`яснено підозрюваному положення ч. 8 та ч. 11 ст. 182 КПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Незважаючи, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, проте, характер та тяжкість вчиненого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді дають підстави для застосування саме такого запобіжного заходу, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам.

Слідчий суддя також вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в сумі, що відповідає вісімдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у грошовому виразі суму 242240,00 грн.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2025 року про часткове задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати в частині визначення розміру застави через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, тобто до 30.06.2025 року, без можливості внесення застави.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється в участі у злочинній організації та вчиненні в її складі тяжкого злочину у сфері незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів. Наведене вказує на підвищену та виняткову суспільну небезпечність як особи самого ОСОБА_7 , так і інкримінованих йому діянь. Підозрюваного затримано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Однак, при постановленні оскаржуваного рішення вказані обставини належним чином не враховано та не лише надано ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, можливість внести заставу, а й визначено її в мінімальному розмірі.

Таке рішення фактично надало підозрюваному спроможність в разі внесення застави реалізувати усі наявні стосовно нього ризики, передбачені ст. 177 КПК України, мотивовано врахуванням судом обставин провадження та особи підозрюваного. Серед іншого, судом взято до уваги наявність у підозрюваного укладеного шлюбу з його слів, що є неприпустимим, адже укладення шлюбу підлягає реєстрації і не може бути підтверджене словами.

Судом не враховано, що лише задокументована в межах кримінального провадження діяльність злочинної організації, безпосередню участь в якій брав ОСОБА_7 , тривала більше року і увесь цей період усі взяті судом до уваги обставини існували, не справляючи на підозрюваного будь-якого впливу і не будучи для нього перепоною для відвертого ігнорування законодавчих заборон.

Також судом не враховано відсутність у ОСОБА_7 соціальних зв`язків та стримуючих факторів, як місце роботи або навчання, утриманці, будь-які законні джерела отримання матеріальних засобів для існування.

Судом не в повній мірі враховано всю сукупність наявних щодо ОСОБА_7 ризиків та їх вагомість, виняткову суспільну небезпечність інкримінованих йому діянь, належно не виконано передбачений ст.ст. 178, 194 КПК України обов`язок оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, міцність його соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків..

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що слідчий та прокурор при розгляді справи довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 02.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306 КК України.

30.04.2025 року о 11 годині 02 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

30.04.2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України.

Згідно ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідністю обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інший злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які встановлені слідчим суддею.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, є вмотивованими.

Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

Зважаючи на особу підозрюваного, який наразі не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, відсутні будь-які немайнові та майнові стримуючі фактори. Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків,у тому числі понятих та інших підозрюваних, у даному кримінальному провадженні, зміни показань яких на свою користь може прагнути підозрюваний (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, оскільки підозрюваний, розуміючи, що йому загрожує, серед інших, покарання у виді конфіскації його майна, може вживати заходи для його швидкого відчуження для унеможливлення накладення на це майно арешту.

Вирішуючи питання наявності ризиків, слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Визначаючи вид запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, врахував також: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність сталих соціальних зв`язків, шлюбу, офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела прибутку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді проіснування достатніх підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи.

Що стосується застави.Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 Кримінального кодексу України.

Мета запобіжного заходу у вигляді попередження ризиків та порушення застави є категоріями різними за своєю природою. Так, порушення застави має наслідком звернення її в дохід держави; недостатність такого запобіжного заходу як застава має наслідком застосування більш суворого запобіжного заходу до підозрюваного/обвинуваченого.

Встановлений законом обов`язок слідчого судді, суду визначити розмір застави в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчить про те, що застава в певному розмірі здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дійшов висновку щодо необхідності визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави в розмірі 242240,00 грн.Ця сума судом визначена з урахуванням матеріального стану підозрюваного та того, що загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, водночас не має бути такою, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

На переконання колегії суддів, застосування застави у даному випадку зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що рішення про визначення розміру застави є законним, та не суперечить вимогам ст. 183 КПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора стосовно незаконності оскарженої ухвали є безпідставними, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: