ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/280/25
Провадження №1-кп/477/352/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 02 грудня 2024 року, близько 14.25год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у світлий час доби, в похмуру погоду, за відсутності опадів, рухався по сухій, чистій, асфальтобетонній проїжджій частині вул. Інгульській у с. Михайло-Ларине Миколаївського району Миколаївської області зі сторони вул. Володимира Варнадського в напрямку вул. Гагарина, в районі будинку № 64, діючи із злочинною самовпевненістю, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміну, не обравши безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті та змінив напрямок руху ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_3 , - потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч.1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та пояснив, що він проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , 02 грудня 2024 року він їхав на автомобілі марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 на заправку та рухаючись по вул. Інгульській у с. Михайло-Ларине Миколаївського району Миколаївської області, об`їжджаючи вибоїну на дорозі, через неуважність виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого сталася ДТП з автомобілем під керуванням потерпілого. Після ДТП він узгодив з потерпілим суму відшкодування та сплачує йому кошти. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив про відшкодування йому обвинуваченим 80 000 грн, цивільний позов не подавав.

За згодою прокурора та обвинуваченого, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у порушенні правил дорожнього руху України, внаслідок чого потерпілому спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, проходить військову службу, за місцем служби характеризується позитивно, у вчиненому розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому збитки у сумі 80 000грн., що підтверджується заявою потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається: визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, позицію сторони обвинувачення щодо призначення основного покарання, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому основного покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, вважаючи саме таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, а саме те, що злочин, передбачений статтею 286 КК України, відноситься до злочинів, вчинених з необережності, ту обставину, що обвинувачений є військовослужбовцем, виключно позитивно характеризується за місцем служби, проходить службу на посаді водія-електрика радіостанції взводу зв`язку в/ч НОМЕР_1 та керування транспортним засобом є необхідним для виконання ним військових обов`язків, суд приходить до переконання про можливість на підставі ч.2 ст. 69 КК України не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортних засобом.

З урахуванням особи обвинуваченого, який відповідно до військового квитка та наказу командира в/ч НОМЕР_1 проходить військову службу, суд вважає можливим, відповідно до ст. 58 КК України замінити обвинуваченому покарання у виді 1 року обмеження волі на службові обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із сум грошового забезпечення обвинуваченого, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 12734,40рн.

Дані щодо речових доказів відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити йому покарання з застосуванням частини другої статті 69 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі статті 58 КК України, замість покарання у виді обмеження волі призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 12734 (дванадцять тисяч сімсот тридцять чотири)грн 40коп.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1