Справа № 366/1866/25
Провадження №1-кс/366/417/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 с-ще Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000231, внесеному в ЄРДР 24.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

І. Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання

1.1. Прокурор звернувся в суд з клопотанням, у якому просив накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на транспортні засоби, а саме:

автомобіль марки FIAT моделі TITANO з реєстраційним номером НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації), номер шасі НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_3 ;

скутер марки HONDA моделі DIO без реєстраційного номера, що належить ОСОБА_3 .

Транспортні засоби залишити для зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів (Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 100-а)

1.2. Клопотання мотивоване тим, що 23.06.2025, приблизно о 18 год. 20 хв. на автодорозі між с-щем Іванків та спецпід`їзд до зони ЧАЕС, поблизу ЛЕП 11 водій ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 , керуючи автомобілем марки FIAT моделі TITANO з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під час виконання маневру обгону скоїв наїзд на скутер марки HONDA моделі DIO без реєстраційного номера, під керуванням малолітнього ОСОБА_5 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелому стегнової кістки (під питанням), і його доставлено до дитячої лікарні м. Боярка.

1.3. 24.06.2025 відомості про цю подію внесені в ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

1.4. Під час огляду місця ДТП 23.06.2025 з місця події вилучено транспортні засоби, зазначені в п. 1.1. цієї ухвали.

1.5. Прокурор стверджує, що вилучені транспортні засоби є речовими доказами, з якими слід провести слідчі дії та судові експертизи, об`єктами дослідження яких вони будуть, тому з метою нівелювання ризиків їх знищення, приховування чи спотворення, на них як на речові докази слід накласти арешт.

ІІ. Позиції учасників

2.1. Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлений завчасно та належним чином. Його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання по суті відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

2.2. Власник скутера ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, врахувати, що скутер є йому необхідний та зобов`язати слідчих повернути його після проведення слідчих дій та судових експертиз.

2.3. Викликати в строк, визначений ч. 1 ст. 172 КПК України власника автомобіля, в/ч НОМЕР_3 не надалось можливим. З наданих прокурором до клопотання документів не вбачається адреси місця розташування цієї військової частини, її контактних номерів тощо. При цьому, такі відомості відсутні у відкритому доступі через збройну агресію зс рф проти України. Однак, у разі накладення арешту на майно, такі обставини не позбавлять власника чи фактичного користувача звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку та за обставин, викладених в ст. 174 КПК України.

2.3. У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

ІІІ. Оцінка слідчого судді

3.1. Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

3.2. Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів .

3.3. Клопотання подане прокурором з метою збереження речових доказів.

3.4. За ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

3.5. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.6. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

3.7. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

3.8. Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000231, відомості про яке внесено в ЄРДР 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

3.9. Зазначені прокурором обставини на обґрунтування клопотання, визначені в п.п. 1.2-1.4 цієї ухвали у повній мірі відповідають відомостям з наданих матеріалів кримінального провадження, що досліджені слідчим суддею.

3.10. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 1 ст. 286 КК України, диспозиція якої передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

3.11. Суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення визначається ставленням винної особи до наслідків та виражається необережністю.

3.12. Знаряддям цього кримінального правопорушення є транспортні засоби.

3.13. Предметом досудового розслідування в таких кримінальних провадженнях, крім іншого, є технічна можливість уникнення ДТП, для чого є необхідним проведення з транспортними засобами судових експертиз (автотехнічної, трасологічної). При цьому, тимчасово вилучені транспортні засоби є об`єктами проведення таких експертиз, їх перебування є необхідним безпосередньо в розпорядженні експерта (п. 1.1.1., п. 2.1 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ від 08.10.1998 № 53/5)

3.14. Таким чином, прокурор довів належність вилучених транспортних засобів до кримінального провадження як речових доказів, які є необхідними у розпорядженні органу досудового розслідування для проведення судових експертиз.

3.15. Незастосування до тимчасово вилученого майна арешту становитиме існування ризику його знищення, відчуження, перетворення, приховання тощо, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

3.16. Слідчий суддя не вбачає надмірно негативних наслідків для третіх осіб у разі накладення арешту на її майно у запропонований прокурором спосіб, а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування ним.

3.17. При цьому, слідчий суддя враховує, що арешт майна в розумінні ст. 170 КПК України є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК порядку позбавленням власника володіти, користуватись і розпоряджатись майном, що не визначає чітких часових критерії накладення такого арешту.

3.18. Позаяк необхідність накладення трискладового способу арешту пов`язана з потребою проведення з речовими доказами судових експертиз та слідчих дій, з метою недопущення свавільного та невиправданого втручання у право особи на володіння майном, слідчий суддя приходить до висновку, що такий арешт слід накласти до проведення з транспортними засобами слідчих дій та судових експертиз.

3.19. З огляду на викладене, клопотання слід задовольнити, на вилучене майно накласти арешт та залишити його у розпорядженні органу досудового розслідування з визначенням місця його зберігання у запропонований прокурором спосіб, що не суперечить положенням КПК України.

3.20. Саме такий вид арешту тимчасово вилученого майна на переконання слідчого судді є необхідним для виконання завдань КПК України, зокрема він унеможливить настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України, не призведе до обмеження права власності та є співрозмірним завданням кримінального провадження та відповідатиме загальним засадам суспільства.

Керуючись вимогами ст.ст.110, 131, 170-173, 167 КПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на транспортні засоби, а саме:

автомобіль марки FIAT моделі TITANO з реєстраційним номером НОМЕР_1 (на іноземній реєстрації), номер шасі НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_3 ;

скутер марки HONDA моделі DIO без реєстраційного номера, що належить ОСОБА_3 .

Тимчасово вилучені транспортні засоби залишити у розпорядженні органу досудового розслідування.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 .

Копію цієї ухвали передати для виконання уповноваженому на це органу, вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1