Провадження № 1-кс/752/4260/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000435 від 28.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшла означена скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, за якою адвокат просить:

зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в м. Києві у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000435 від 28.03.2025. негайно повернути ОСОБА_6 та/або адвокату ОСОБА_3 , тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку транспортного засобу Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000435 від 28.03.2025, а саме: роздруківка фотографії з програми «Дія» відносно ОСОБА_7 на 4 арк.; копія паспорту громадянина України ОСОБА_7 на 1 арк.; копія картки платників податків особи ОСОБА_7 на 1 арк.; гарантійний лист із підписом ОСОБА_8 та печаткою ТОВ «Українська Краловопольська РІА» на 1 арк.; довідка щодо роботи ОСОБА_7 на 1 арк.; перепустка SKY013433 на автомобіль Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ); ключ до автомобіля Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ); транспортний засіб Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ).

В обгрунтування скарги посилається на те, що слідчими слідчого управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 28.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. В ході проведення обшуку транспортного засобу Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчим було вилучено майно, однак у встановлений КПК України строк, тобто не пізніше наступного робочого дня, не було подано клопотання про накладення арешту на це майно, як того вимагає ч. 5 ст. 171 КПК України. Крім того, станом на момент подання скарги слідчим суддею також не було постановлено ухвали про арешт, вилученого майна, у зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України вилучене майно підлягає негайному поверненню. Адвокат також підкреслює, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, не є знаряддям кримінального правопорушення, не має значення для досудового розслідування і тому не підлягає подальшому утриманню. Таким чином, бездіяльність слідчого щодо неповернення майна є протиправною, порушує право власності заявника та суперечить вимогам КПК України.

Слідчий ОСОБА_5 подав до початку розгляду заяву, якою просив відмовити у задоволенні скарги адвоката вказуючи на те, що ухвалою слідчого суддів від 29.04.2024 легалізовано проведений на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України обшук транспортного засобу Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 . Також, поданою заявою просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі, зазначивши, що ознайомлений із копією документа, долученою слідчим. Водночас наголосив, що факт легалізації проведеного невідкладного обшуку, не може слугувати підставою для подальшого утримання майна власника. Слідчим не було надано доказів визнання вилученого майна речовим доказом, а також не було подано до суду клопотання про накладення на нього арешту. На підтвердження цього представник подав до суду відповідь на адвокатський запит, у якій вказано, що клопотання про арешт майна до суду не надходило.

У зв`язку з наведеними обставинами слідчий суддя дійшов висновку про необхідність витребування додаткових матеріалів та відкладення розгляду справи. Судове засідання, призначене на 22.05.2025 року, було відкладене, а слідчого зобов`язано до наступного судового засідання надати копію постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні того майна, яке є предметом розгляду поданої скарги.

30.05.2025 року на електрону адресу суду надійшла заява слідчого ОСОБА_5 , якою слідчий просив проводити розгляд скарги за його відсутності, у задоволенні скарги просив відмовити та долучив до справи копію постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 24.04.2025 року.

05.06.2025 року на електронну адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , якою адвокат просив проводити розгляд скарги за його відсутності, а подану ним скаргу задовольнити.

Дослідивши матеріали скарги та матеріалами, якими вона обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 28.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З копії протоколу обшуку від 24.04.2025 року вбачається, що на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України слідчим ОСОБА_9 був проведений обшук автомобіля Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_10 .

У ході проведеного 24.04.2025 року обшуку транспортного засобу Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено:

роздруківка фотографії з програми «Дія» відносно ОСОБА_7 на 4 арк.; копія паспорту громадянина України ОСОБА_7 на 1 арк.; копія картки платників податків особи ОСОБА_7 на 1 арк.;

гарантійний лист із підписом ОСОБА_8 та печаткою ТОВ «Українська

Краловопольська РІА» на 1 арк.;

довідка щодо роботи ОСОБА_7 на 1 арк.;

перепустка SKY013433 на автомобіль Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 к свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль Mercedes- Benz. модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 );

ключ до автомобіля Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ); транспортний засіб Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ).

29.04.2025 року ухвалою слідчого судді надано старшому слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000435 від 28.03.2025 року дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_6 .

З поданої копії ухвали про надання дозволу на проведення обшуку вбачається, що власником автомобіля марки Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , тобто скаржник за поданою скаргою.

З відповіді на адвокатський запит вбачається, що станом на день звернення з відповідною скаргою до провадження суду не надходили клопотання сторони кримінального провадження про арешт майна, тимчасово вилученого 24.04.2025 в ході проведення обшуків.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Виходячи із цих положень, можна зробити висновок про два види тимчасово вилученого майна: (1) майно, яке відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, і (2) вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна містити відомості про речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

З іншого боку, речі і документи, які вилучаються під час обшуку, в залежності від зазначення їх в ухвалі на обшук, можуть мати різний статус. Це обумовлює різницю в його подальшому процесуальному оформленні у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінність у питанні повернення власнику.

Майно, щодо якого ставиться питання про повернення, прямо заначено в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Отже, таке майно не має правового статусу тимчасово вилученого майна і, на перший погляд, щодо нього не має ставитися питання про арешт.

Разом з тим, у відповідності до ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Очевидно, що ухвала, якою надається дозвіл на обшук, таким судовим рішенням, спрямованим на обмеження права власності, не є, адже відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою: виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положення ст. 235 КПК України встановлюють вимоги до ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи. В такій ухвалі, серед іншого, мають зазначатися речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз. У свою чергу, тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном можливе внаслідок арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт може застосовуватися до майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Отже, норми КПК України передбачають єдиний вид судового рішення, спрямованого на обмеження права власності особи під час досудового розслідування, - ухвалу про арешт майна (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Так, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

За таких обставин, судовий контроль під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку не може одночасно поширюватися і на вирішення питання про обмеження права власності особи, в якої цей обшук буде проведений. Адже предметом судового контролю в першому випадку є легітимність, необхідність і пропорційність втручання у право особи на приватність (у першу чергу, недоторканність житла чи іншого володіння особи), в той час як обмеження права власності потребує окремого судового вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися на умовах, передбачених законом, має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. До цього слід додати правовий вакуум, в якому опиняється власник майна, вилученого під час обшуку, якщо дозвіл на відшукання відповідних речей і документів прямо наданий слідчим суддею в ухвалі. Адже КПК України містить лише три процесуальні механізми, за допомогою яких володілець може ставити перед слідчим суддею питання про обґрунтованість обмеження права власності: 1) заперечення арешту майна при розгляді відповідного клопотання і обґрунтування своєї позиції в судовому засіданні; 2) звернення з клопотанням про скасування арешту майна з доведенням того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано; 3) оскарження бездіяльності щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Отже, якщо прийняти нормативно запропоновану концепцію, що речі, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, не є тимчасово вилученим майном, і для подальшого утримання їх органом досудового розслідування не потрібне застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження, власник цих речей залишається без належної правової процедури для захисту свого права власності в межах кримінального провадження. Очевидно, це суперечить завданням кримінального провадження. Крім того, досудове розслідування є динамічним процесом, у рамках якого актуальність та необхідність перебування вилученого на законних підставах майна може змінюватись. Враховуючи викладене, на вилучене під час обшуку майно, дозвіл на відшукання якого прямо наданий слідчим суддею, необхідно поширювати режим тимчасово вилученого майна з відповідними наслідками - накладення арешту або повернення особі, в якої воно було вилучене.

Станом на момент розгляду скарги відсутнє рішення слідчого судді про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку 24.04.2025 р. транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , і слідчий або прокурор з таким клопотанням до Голосіївського районного суду м.Києва не звертались.

У відповідності до КПК України обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. З урахуванням досліджених обставин у цьому кримінальному провадженні станом на час надання дозволу на проведення обшуку потреби досудового розслідування, можливо, виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних особі, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, у органу досудового розслідування відсутні будь-які правові підстави для подальшого утримання вилученого майна, оскільки слідчим не приймалось рішення щодо визначення місця його зберігання і останній не звертався до слідчого судді з клопотання про його арешт, в зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 169-171, 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в м. Києві у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000435 від 28.03.2025. негайно повернути ОСОБА_6 та/або адвокату ОСОБА_3 , тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку транспортного засобу Mercedes-Benz, модель ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000435 від 28.03.2025, а саме: роздруківка фотографії з програми «Дія» відносно ОСОБА_7 на 4 арк.; копія паспорту громадянина України ОСОБА_7 на 1 арк.; копія картки платників податків особи ОСОБА_7 на 1 арк.; гарантійний лист із підписом ОСОБА_8 та печаткою ТОВ «Українська Краловопольська РІА» на 1 арк.; довідка щодо роботи ОСОБА_7 на 1 арк.; перепустка SKY013433 на автомобіль Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ); ключ до автомобіля Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ); транспортний засіб Mercedes-Benz, модель ML 350 (д.н.з. НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1