Справа № 592/5022/22
Провадження № 1-кп/591/478/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з вищою освітою, працюючого черговим помічником начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що з 24.02.2022 будучи на посаді старшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» знаходився постійно на території установи за адресою фактичного її знаходження по АДРЕСА_2 , та згідно витягу з довідок про облік несення особами рядового та начальницького складу служби з 24 лютого по 31 березня 2022 року ніс службу 24 години на добу.

24.02.2022 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі ВЧ3051 НГУ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації залишили своє місце дислокації, яке розташоване навпроти державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» за адресою: м. Суми, вул. Роменська, буд.110 та покинули населений пункт для виконання бойових завдань та передислокувалися у інше місце.

Після залишення гвардійцями місця дислокації ВЧ3051 НГУ до приміщення почали приїздити невідомі особи, які проникли до будівлі та звідти стали виносити майна, про що стало відомо ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 також було відомо, що інші працівники державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» знаходяться на території ВЧ3051 НГУ та виносять з приміщення вказаної військової частини різне майно тобто здійснюють крадіжку майна.

Тоді ж у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, він діючи умисно, з метою особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно о 13-00 годині цього дня, шляхом вільного доступу, проник до сховища - огороджену забором територію ВЧ3051 НГУ за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігалися матеріальні цінності.

Згідно договору оренди державного майна №2099 від 29.08.2014 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Сумській області Військовій частині НОМЕР_1 НГУ було передано будівлі та огорожу, розташовані за адресою: м. Суми, вул. Роменська, 110, що перебуває на балансі державної установи «Сумська виправна колонія (№116)».

Достовірно знаючи, що територія ВЧ3051 НГУ є військовим об`єктом та знаходження на ній сторонніх осіб заборонено, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на крадіжку, знаходячись на огородженій території, шляхом вільного доступу, проник у приміщення одноповерхового речового складу на вказаній території, де зберігалися матеріальні цінності, відкіля таємно викрав: упаковку прального порошку, вагою 10 кг; туалетне мило - 16 шт.; вафельні рушники - 2 шт.; шкарпетки - 5 пар; шапки-фески - 2 шт.; кашкет польовий - 1 шт.; комплекти білизни - 2 шт.; сорочки бойові - 2 шт.; тарілки 200 мм. - 12 шт.; тарілки 240 мм. - 12 шт.

Упакувавши, вищевказане майно у мішок, ОСОБА_6 , діючи із корисливих мотивів, виніс його за територію ВЧ3051 НГУ, та можучи розпоряджатися викраденим на свій розсуд, переніс на зберігання до свого робочого кабінету в приміщенні ДУ «Сумська виправна колонія №116», де зберігав до 01.05.2022, після чого перевіз додому за адресою: АДРЕСА_1 .

12.05.2022 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 вищевказані речі були вилучені співробітниками Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Полтаві.

Такими діями ОСОБА_6 завдав ВЧ3051 НГУ майнову шкоду на загальну 4317,40 грн.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням у інше приміщення та сховище.

В судовому засіданні від прокурора, обвинуваченого та захисника надійшло спільне клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 13.08.2025 року. Згідно умов угоди обвинувачений беззастережно визнає вину у вчиненні злочину і сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Обвинувачений та захисник пояснили, що уклали угоду без будь-якого примусу, їм зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та покарання, яке буде призначене на підставі угоди.

Прокурор також пояснив, що уклав угоду добровільно, зміст угоди та наслідки її укладення йому зрозумілі.

Потерпілий надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Вивчивши угоду від 13.08.2025 року про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором за кримінальним провадженням № 0000076, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України відсутні.

При призначенні ОСОБА_6 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчинених злочинів, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, утримання неповнолітніх дітей та матері, яка є особою похилого віку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість та характер вчиненого злочину, інші зазначені вище обставини справи, зміст укладеної угоди, суд вважає необхідним у зв`язку з наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, призначити йому покарання відповідно умов угоди.

Питання про речові докази та процесуальні витрати вирішити згідно з вимогами ст.ст. 100 та 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 469, 472, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.08.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором у кримінальному провадженні № 0000076.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави в розмірі 3020,48 грн.

Скасувати арешт майна, а саме мила, прального порошку, тарілок, кашкету, комплектів білизни, шапки, шкарпеток, рушників та сорочок, накладеного згідно з ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.05.2022.

Речові докази після набрання вироком законної сили: мило, пральний порошок, тарілки, кашкет, комплекти білизни, шапки, шкарпетки, рушники та сорочки залишити у розпорядженні військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Зарічний районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1