Справа № 333/7731/23
№ 1-кп/333/229/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» червня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000332 від 11.08.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2023 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин з потерпілою, з метою спричинення фізичного болю останній, тримаючи у руках електрогриль, завдав не менше двох ударів ручкою вказаного електрогрилю в область підборіддя, а також не менше двох ударів зап`ястком правої руки в область потилиці та не менше двох ударів штепсельною вилкою в область внутрішньої поверхні лівої гомілки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив наступне. У 2022 році він розлучився з ОСОБА_6 , але вони продовжували проживати разом. Під час спільного проживання, він просив її сплачувати комунальні послуги разом, однак вона байдуже до цього відносилась. Потерпіла без його згоди користується квартирою, вигнати він її не може, оскільки це колишня дружина та вона мешкає з його сином. Комунальні платежі за квартиру вона не сплачує, оскільки вона не є власницею то з неї і не стягуються, за все платить Обвинувачений. Того дня ОСОБА_3 зателефонували зі служби «Запоріжжяобленерго» та повідомили про наявність боргу за електроенергію у розмірі 2800 гривень. Вони знаходились вдома на кухні, син перебував у кімнаті, з поламаною ногою. Він розлютився та почав просити ОСОБА_8 сплатити борг, на що ОСОБА_6 ніяк не відреагувала, тоді він сказав, що на електрогрилю ніхто більше не буде готувати, оскільки він дуже багато тягне електроенергії, почав його вимикати та намагатись прибрати, почалась сутичка. Він намагався відтягти гриль на себе ОСОБА_6 тягнула на себе, внаслідок цієї сварки ОСОБА_8 якось отримала тілесні ушкодження, можливо десь зачепило її. Зазначив, що боротьби між ними не було та він її не бив. Після намагань забрати у неї гриль, вона стала кричати у вікно та кликати поліцію, він розвернувся і пішов до своєї кімнати. Додатково вказав, що раніше у них вже виникали конфлікти після розлучення, ОСОБА_6 його провокувала, десь два рази викликала поліцію, їй хтось порадив так вчиняти. Одного разу його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Також зазначив, що син тоді не міг вставати з ліжка, оскільки нога була загіпсована до стегна.

Не дивлячись на не визнання обвинуваченим своє провини, його вина підтверджується такими доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 26.07.2023 року вона знаходилась з дитиною у квартирі, в якій проживали разом зколишнім чоловіком ОСОБА_3 , квартира придбана ними в шлюбі, але Пшеничний вважає її суто своєю власністю. Вона готувала їжу сину, котрий був з поламаною ногою, десь близько 15-16 години на кухню заходить ОСОБА_3 та починає забирати гриль зі столу, вказуючи на те, що він займає багато місця та він його розіб`є, почалась суперечка, вона стала виривати у нього цей гриль та рятуючи техніку, підхопила його знизу, а ОСОБА_3 грилем вдарив її по підборіддю, можливо, вона точно не пам`ятає, було 2 удари. Потім вони перемістились у коридор, сутичка продовжувалась, намагаючись забрати гриль, ОСОБА_3 наніс ще один удар їй рукою по потилиці. Потім він схопив шнур зі штепсельною вилкою й вдарив її по ногам. Дитина при цьому знаходилась в спальні й все чула. Після цього вона викликала полицію. В лікарню вона звернулася наступного дня.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив таке.Він є працівником поліції, у 27.07.2023 року вони отримали виклик про домашнє насильство. Прибувши за адресою, було з`ясовано, що конфлікт між колишнім подружжям виник з приводу комунальних платежів, та чоловік штовхнув жінку, вдарив грилем по голові, потерпіла з дитиною боялись залишатись з ним в одній квартирі. За наслідком звернення було вирішено винести стосовно ОСОБА_3 терміновий заборонний припис. Також потерпіла звернулася із заявою про нанесення їй тілесних ушкоджень. Син знаходився в іншій кімнаті, у нього щось було з ногою, був наляканий.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив таке. Він є сином подружжя ОСОБА_11 14.06.2023 йому внаслідок перелому наклали гіпс на ногу аж до стегна, пересуватися самостійно він тоді не міг, його батько переносив, 22.07.2023 гіпс обрізали й він міг пересуватися на милицях, 19.08.20213 гіпс зняли, потім знов одягли на 10 днів. 27.07.2023 він почув і побачив конфлікт між батьками, який відбувався в залі, коли батько вдарив матір, викликав поліцію. Потім почув звук удару грилем в кухні, почув крики матері пішов в кухню, це зайняло секунд 25-30, побачив, що батько ставить гриль на місце, а у матері припухлість на підборідді, мама плакала, батько казав щось типу «таке буває, потерпи..». Мати сказала викликати поліцію. Зазначив, що раніше, до цього випадку, один-два рази на місяць вже були бійки, тілесні ушкодження, подряпини та синці у матері. Також зазначив, що був випадок, коли мати працювала на зміні, батько був напідпитку, почав душити його, питаючи, яке у нього прізвище. Зазначив, що раніше слідчому говорив, що чув, а не бачив конфлікт, маючи на увазі, що чув звук удару грилем в кухні. Пізніше на обличчі та на животі у матері бачив синці.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується такими доказами, наданими прокурором.

- Рапортом про отримання заяви про кримінальне правопорушення зі служби 102 про те, що 27.07.2023 о 15:04 до чергової частини ВП N? 4 3РУП (Комунарський) надійшло повідомлення віл ОСОБА_6 , яка повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким вони розлучились, але проживають за даною адресою, вчинив сварку, в ході якої почав забирати електрогриль, ображав, висловлював словесні образи, хапав за руки, штовхав, а потім вдарив по голові. Вдома дитина 13 років. Від заявниці було відібрано заяву, пояснення, складено форму оцінки ризиків (рівень високий). Стосовно ОСОБА_3 винесено ТЗПСК за вчинення їм домашнього насильства.

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.07.2023 від ОСОБА_6 , згідно якого остання просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , котрий наніс їй тілесні ушкодження, приблизно п`ять ударів в область голови, рук та тулуба, чим спричинив фізичний біль.

- Висновком експерта судово-медичної експертизи № 1457п від 16.08.2023, відповідно до якого у ОСОБА_6 , виявлено наступні тілесні ушкодження:

- садно на нижній поверхні підборіддя ліворуч;

- синець в ділянці лівого плеча у нижній третині по передньо-внутрішній поверхні;

- синець в ділянці лівого передпліччя у нижній третині по передньо-внутрішній поверхні;

- два синця в ділянці правого передпліччя у середній третині по передньо-внутрішній і нижній третині передньо-зовнішній поверхні;

- синець в ділянці правого плеча на межі середньої та нижньої третин по задній поверхні;

- два синці в ділянці лівого плеча у середній третині по задній поверхні;

- синець в ділянці лівої гомілки у середній третині по внутрішній поверхні.

Вищевказані ушкодження у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п.2.3.2.б. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року N? 6). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого(их) предмету(ів), індивідуалізуючі ознаки яких, в ушкодженнях, не відобразилися. Висловитися яким знаряддям і яким способом спричинені тілесні ушкодження, за наданими даними, не є можливим. Давність утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 згідно даних наданого «Висновку спеціаліста» N? 1362с «... в межах 4-7 діб на момент огляду (31.07.2023р.), що може не суперечити терміну, вказаному освідуваною зі слів». При огляді 14.08.2023р. виявлено синець у середній третині лівої гомілки по заднє-внутрішній поверхні, давність його утворення в межах 9-ти і більше діб на момент огляду. Виникнення виявлених ушкоджень у ОСОБА_6 можливо при будь-якому взаєморозташуванні потерпілої відносно злочинця за умови доступності зон ушкоджень для травматичних впливів. Враховуючи локалізацію, кількість та взаєморозташування наявних ушкоджень у ОСОБА_6 . Вважає, що їй було спричинено не менше 9-ти травматичних впливів в травмовані ділянки. Об`єктивно висловитись про кількість нанесених ударів потерпілій за наданими даними не є можливим..

- Висновком експерта судово-медичної експертизи № 1590/к від 31.08.2023, відповідно до якогоза даними з «Висновку експерта» N?1457 від 14.08.2023р. у ОСОБА_6 , 1984 р.н. (за результатами огляду у динаміці та даними з медичної документації) були зафіксовані наступні тілесні ушкодження:

1.1. Садно на нижній поверхні підборіддя ліворуч;

1.2. Синець в ділянці лівого плеча у нижній третині по передньо-внутрішній поверхні;

1.3. Синець в ділянці лівого передпліччя у нижній третині по передньо-внутрішній

поверхні;

1.4. Два синці в ділянці правого передпліччя у середній третині по передньо-внутрішній і нижній третині по передньо-зовнішній третині

1.5. Синець в ділянці правого плеча на межі середньої та нижньої третини по задній поверхні;

1.6. Синець в ділянці лівої гомілки у середній третині по внутрішній поверхні.

За даними з довідки з цілодобового травматологічного пункту КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР у постраждалої діагностовано «Забій м`яких тканин голови. Забій грудної клітки». Всі виявлені тілесні ушкодження утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого предмета (предметів). У вигляді тілесних ушкоджень на тілі постраждалої відобразилося не менше семи травматичних впливів.

2. За даними з Протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , потерпіла наступним чином описує механізм свого травмування: «колишній чоловік... зайшов у приміщення кухні, де перебувала потерпіла, взяв в руки електрогриль та притиснув ним потерпілу у область грудної клітки, а також спричинив два-три удари в область підборіддя потерпілої ручкою від вказаного грилю. Далі в ході вказаної потасовки ... спричинив два-три удари «зап?ястком» правої руки в область потилиці, а також два-три удари по внутрішній поверхні лівої гомілки штепсельною вилкою від грилю» При перегляді відеоряду встановлено, що потерпіла вказує: «...хапав руками та демонструє ділянки верхніх кінцівок…» Вбачається збіг за характером травмуючих предметів (частини електрогриля та рук діють як тупі предмети) локалізацією та кількістю травматичних впливів, що не виключає можливість спричинення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за механізмом на який вона вказує під час слідчого експерименту.

Клінічно визначені діагнози «Забій м?яких тканин голови. Забій грудної клітки» з судово-медичної точки зору не суперечать можливості спричинення травматичних впливів, проте у відповідності до примітки до п.4.6. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА №410725 від 27.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_6 , заборонено на вхід та перебування в місті проживання постраждалої особи, заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, з 16:00 год. 27.07.2023 року до 16:00 год. 06.08.2023 року.

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства щодо кривдника ОСОБА_3 відносно постраждалої особи ОСОБА_6 від 27.07.2023 року, з якої вбачається, що рівень небезпеки високий.

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА №410233 від 27.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_10 , заборонено на вхід та перебування в місті проживання постраждалої особи, заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, з 16:00 год. 27.07.2023 року до 16:00 год. 06.08.2023 року.

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства щодо кривдника ОСОБА_3 відносно постраждалої особи ОСОБА_10 від 27.07.2023 року, з якої вбачається, що рівень небезпеки високий.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , (відеозапис якого переглянуто в судовому засіданні) згідно якого остання пояснила та наглядно показала, як саме колишній чоловік ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , приблизно о 15:00 год. 27.07.2023 року, зайшов у приміщення кухні, де перебувала потерпіла, взяв в руки електрогриль та притиснув ним потерпілу в область грудної клітини, а також спричинив два-три удари в область підборіддя потерпілої ручкою від вказаного грилю. Далі, в ході потасовки, ОСОБА_3 спричинив два-три удари зап`ястям правої руки в область потилиці, а також два-три удари по внутрішній поверхні лівої гомілки штепсельною вилкою від грилю.

- відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейських, який переглянуто в судовому засіданні, котрий було знято під час відпрацювання скарги на домашнє насильство 27.07.2023 року ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ., який підтверджує факт конфлікту між обвинуваченим та потерпілою. Прокурором зазначено, що час, який відбивається на відеозаписі-10.01.2018 не відповідає дійсності з технічних причин, дата відеозапису- 27.07.2023.

Також судом допитано свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Так, свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначила таке. Вона є сусідкою Пшеничних, живуть в одному будинку, Пшеничного характеризувала як адекватного чоловіка, ОСОБА_8 - як неврівноважену істеричку. Вона ніколи не чула, щоб він на неї кричав. Раніше ОСОБА_8 виходила на вулицю, та розповідала всім сусідам, що її б`є чоловік. Одного разу, при розмові з нею, вона питалась, куди саме вдарив її ОСОБА_14 ОСОБА_8 не показала. Конкретно по цій події вона нічого не знає та не чула ніяких криків та погроз. Також зазначила, що у них з потерпілою неприязні стосунки внаслідок конфлікту, який стався років 4 тому.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначила таке. Вона потерпілу знає, як сусідку своєї мами.З потерпілою у неї давно був конфлікт. Напередодні вона спілкувалась з ОСОБА_8 , остання розповідала, що її б`є чоловік, показувала синці. Також колись вона чула, як ОСОБА_8 кричала на сина та била його, були постійні сварки.

Показання свідків свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не мають доказової сили в даному кримінальному провадженні, оскільки останні не були очевидцями події, зазначеної в обвинувальному акті, крім того, перебувають у неприязних стосунках з потерпілою.

Від допиту інших свідків прокурор відмовився, відмову було прийнято судом. Клопотань про допит інших свідків суду заявлено не було.

Аналізуючи зібрані докази в ході слухання кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року) та в п.150 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року (остаточне 21.07.2011 року), в яких зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Так, послідовність та детальність показань потерпілої та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 дають суду достатні підстави вважати їх достовірними та правдивими. Крім того, отримані судом показання повністю доводять наявність прямого умислу в діях ОСОБА_3 на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та спростовують твердження обвинуваченого про можливе заподіяння удару потерпілій з необережності.

Суд відхиляє твердження обвинуваченого про те, що він не завдавав умисних ударів потерпілій, оскільки такі показання суперечать дослідженим судом доказам, зокрема показанням самої потерпілої, неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , які є послідовними, переконливими та узгоджуються із дослідженими судом доказами, у тому числі із висновком судово-медичної експертизи щодо локалізації, характеру і строку виникнення виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень.

Аналізуючи у сукупності дослідженні у судовому засіданні докази, суд критично оцінює показання обвинуваченого та розцінює їх як спробу уникнути кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що покази потерпілої ОСОБА_6 , які вона давала як в ході досудового розслідування під час проведення слідчого експерименту, так і під час судового розгляду щодо неправомірних дій ОСОБА_3 в цілому є послідовними, логічними і повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи та показами з цього ж приводу свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та які також в цілому узгоджуються з іншими матеріалами справи, тому суд зазначені покази потерпілої та свідків визнає правдивими і кладе їх в основу вироку.

Захисником заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом слідчого експерименту та висновку експерта № 1457-п, який проведено за наслідками слідчого експерименту, оформленого протоколом від 29.08.2023. Клопотання мотивоване таким. Так, обвинувачений, який є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , учасником слідчого екперименту не був, згоду на його проведення у своїй квартирі він не давав. Про проведення такого слідчого експерименту обізнаний не був. Згоду Потерпілій на надання згоди працівникам поліції проведення слідчого експерименту не надавав. Крім того, протокол слідчого експерименту від 29.08.2023 року містить відомості щодо відеокамери, на яку здійснювалася фіксація, зазначено про використання у відеокамері флеш носія. Відомості про додатки до протоколу обшуку відсутні. Натомість фактично досліджено СД-диск, який не може бути додатком та використовуватися як належний доказ.

Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Частиною другою даної норми визначено перелік діянь, які суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини й основоположних свобод, на підставі чого можливо зробити висновок про недопустимість доказів.

Тобто, підставою для визнання доказів недопустимими є не будь-яке порушення процесуального закону, а порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Підстави, з яких захисник стверджує про недопустимість доказів, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, зазначені слідчі дії проводились за участю потерпілої ОСОБА_6 за її згодою, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, за її місцем мешкання. За наявності згоди особи, яка володіє житлом, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (ч. 1 ст. 233, ч. 5 ст. 240 КПК).

Та обставина, що органом досудового розслідування не встановлене право власності особи, яка надала згоду на проведення слідчих дій у домоволодінні, не має значення для оцінки законності дій слідчих органів і допустимості отриманих доказів. Як вже зазначалося, стаття 223 КПК не має на меті вирішення питань власності. Вона захищає особу від необґрунтованого втручання державними органами у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Термін «особа, яка володіє» в частині 1 статті 233 КПК охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах.

У цій справі стороною захисту не було надано доказів, які ставили б під сумнів той факт, що особа, яка надала згоду на проведення слідчих дій у домоволодінні, фактично володіла ним у значенні статті 223 КПК. За таких обставин з`ясування підстав такого володіння виходить за межі перевірки допустимості доказів, отриманих під час відповідних слідчих дій. Більш того, сторона захисту підтверджує той факт, що потерпіла постійно проживала в даній квартирі зі спільною з обвинуваченим дитиною, і конфлікт стався саме на грунті визначення порядком користування цією квартирою.

Таку позицію висловлював Верховний Суд в постановах від 23 березня 2021 року у справі № 144/1182/15-к, від 31.жовтня 2019 у справі № 346/7477/13-к.

Більш того, суд враховує мету проведення згаданої слідчої дії-слідчого експерименту- саме фіксування, перевірка та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Отже суд підкреслює, що стороною захисту не надано переконливих відомостей, які б свідчили про те, що при збиранні органом досудового розслідування доказів були істотно порушені права чи свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , які б ставили під сумнів належність та допустимість доказів обвинувачення.

Також суд зазначає, що не є істотним порушенням прав та свобод людини та не може бути підставою для визнання доказу недопустимим те, що оригінальний примірник технічного носія - флеш накопичувач не був долучений до протоколу слідчого експерименту, а фактично долучено СД-диск. На даному носії відображено фіксування проведення 29.08.2023 року слідчого експерименту. До того ж стороною захисту не ставилось під сумнів відтворення самих тих подій, які відбувалися при проведенні слідчого експерименту, не зазначалося про наявність на носії ознак спотворення та внесення змін.

Крім того, суд звертає увагу, що ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.

Для виконання завдань кримінального провадження, з огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8). Відповідно до ст. 7 цього Закону у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Таку позицію висловлював Верховний Суд в постанові від 29 березня 2021 року у справі № 554/5090/16-к

Виходячи з наведеного, доводи захисника про недопустимість як доказу відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України протоколу проведення слідчого експерименту є безпідставними.

Відповідно, й доводи захисника про визнання похідних від протоколу слідчого експерименту доказів недопустимими та застосування доктрини «плодів отруєного дерева», не грунтуються на законі.

Також суд знаходить такими, що не заслуговують на увагу доводи захисника щодо невірного часу реєстрації заяви про вчинення злочину, оскільки відсутні підстави для висновку, що цим були істотно порушені права чи свободи обвинуваченого ОСОБА_3 . Також вказані доводи жодним чином не впливають на висновки суду щодо наявності складу інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення в його діях.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення і кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є проступком, інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, враховуючи промови прокурора та представника потерпілої в судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковане його діяння у вигляді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Арешт на майно ОСОБА_3 не накладався.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1