Єдиний унікальний номер 740/1349/25
Провадження № 1-кп/741/107/25
У Х В А Л А

м. Носівка 14 травня 2025 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_4 ,,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,

встановив:

До Носівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000133 від 20 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

13 травня 2025 року до суду надійшло клопотання захисника, в якому він просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме обвинувальний акт містить суперечності, які роблять його незрозумілим і неконкретним, а також позбавляють суд можливості визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченої з огляду на положення ч. 1 ст. 337 КПК України. У обвинувальному акті зазначено, що потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, цивільний позов не заявлявся, при тому, що діяння, передбачені ч. 1 ст. 367 КК України, є такими, що передбачають обов`язкове заподіяння потерпілій стороні майнової шкоди, яка має чітке вираження у грошовому еквіваленті. У обвинувальному акті стверджується, що в результаті протиправних дій обвинуваченої спричинено матеріальну шкоду в розмірі 286176,80 грн. комунальному некомерційному підприємству «Ніжинська центральна лікарня імені Миколи Галицького». При цьому, вказаною юридичною особою не подані ні заяви про вчинення кримінального правопорушення, ні заяви про залучення до провадження як потерпілої, ні письмової згоди на залучення, ні цивільного позову в кримінальному провадженні, які б свідчили про те, що кримінальним правопорушенням їй заподіяно майнову шкоду. Отже, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, у даному обвинувальному акті не узгоджуються з формулюванням обвинувачення, тобто обвинувальний акт є неконкретним. Через вказані протиріччя є незрозумілим кому саме спричинена істотна шкода, чи спричинена вона взагалі, які саме обставини підлягають доведенню чи спростуванню при судовому розгляді, що в свою чергу унеможливлює оцінку доказів, підтримку обвинувачення, захист від такого обвинувачення і взагалі судовий розгляд.

У судовому засіданні обвинувачена та її захисник заявлене клопотання про повернення обвинувального акта прокурору підтримали та просили задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акта, просила відмовити у його задоволенні, зазначила, що заяву лікарня не подавала, але це не означає, що шкода не заподіяна. У обвинувальному акті не вказано, що є потерпілий, але зазначено розмір шкоди, яку заподіяно злочином. Діючим законодавством не передбачено примусове визнання особи потерпілою. Чи є подія та склад злочину визначається судом у ході розгляду судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього кодексу.

У ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків.

Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.ст. 290, 291, 293 КПК України.

Обвинувальний акт містить усі зазначені у ст. 291 КПК України реквізити, в ньому викладено ті фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими.

Захисник не навів істотних порушень, які б були підставою для повернення обвинувального акта.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Зазначені захисником обвинуваченого недоліки та підстави для повернення обвинувального акту, не є істотними та такими, що є перешкодою для прийняття судом рішення відповідно до вимог ст. 314 КПК України та призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Доводи та висновки захисника про те, що обвинувальний акт містить суперечності, які роблять його незрозумілим і неконкретним, а також позбавляють суд можливості визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченої з огляду на положення ч. 1 ст. 337 КПК України, є передчасними.

Керуючись ст. ст. 314- 316, 369 КПК України, суд -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1