Справа № 712/7302/25
Провадження № 1кс/712/2776/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси внесене у кримінальному провадженні № 0001846 від 26.05.2025 начальником відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не працюючого, на утриманні дітей не маючого, являється особою з інвалідністю ІІ групи, учасником бойових дій, депутатом - не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст.114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому продовжений Указом Президента України за №235/2025 від 15.04.2025, з 09.05.2025 строком на 90 діб, тобто до 07.08.2025.

24 лютого 2022 року Указами Президента України від №№ 64/2022 та 69/2022 оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб ЗСУ, НГУ, СБУ, ДПСУ та інших військових формувань.

Так, 26 травня 2025 близько 19 год 00 хв ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому присвоєно військове звання «солдат», будучи військовослужбовцем, якому видано військовий квиток, будучи наділеним службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації в особливий період, а саме оповіщення військовозобов`язаних на території міста Черкаси, здійснив виїзд для проведення оповіщення та вручення повісток та перебував відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 202 від 25.05.2025 у складі групи оповіщення спільно з військовослужбовцем ОСОБА_9 та дільничним офіцером поліції СДОП ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 здійснював свою діяльність поблизу будинку № 40 по вул. Різдвяна, м. Черкаси.

У вказаний час та у вказаному місці, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що перед ним знаходяться військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому однострої з шевронами, знаками розрізнення, зокрема ОСОБА_8 , який представився, назвав свою посаду та військове звання, повідомив про підстави перевірки військових облікових документів у ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що останній перебуває при виконанні службових обов`язків, діючи умисно, спільно з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без попередньої змови між собою, внаслідок активних дій ОСОБА_14 , які полягали в словесних закликах, за допомогою яких остання підбурювала їх до умисного нанесення тілесних ушкоджень працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою припинення законної діяльності військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема ОСОБА_8 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар правою ногою в ділянку лівої руки, спричинивши при цьому фізичний біль та не спричинивши тілесних ушкоджень, та один удар долонею лівої руки в ділянку правого вуха, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин правої вушної раковини, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 можуть відноситися до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

На виконання вказаних вище норм, вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, Положення про ТЦК та СП, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №154 від 23.02.2022, представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки спільно із представниками Національної поліції здійснюють заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів під час мобілізації.

Так, 26 травня 2025 близько 19 год 00 хв ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому присвоєно військове звання «солдат», будучи військовослужбовцем, якому видано військовий квиток, спільно з ОСОБА_9 , який являється військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому присвоєно військове звання «солдат», будучи військовослужбовцем, якому видано військовий квиток, будучи наділеними службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних завдань та призову на військову службу по мобілізації в особливий період, а саме оповіщення військовозобов`язаних на території міста Черкаси, здійснили виїзд для проведення оповіщення та вручення повісток та перебували відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 202 від 25.05.2025 у складі групи оповіщення спільно з дільничним офіцером поліції СДОП ВП ЧРУП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 , де поблизу будинку АДРЕСА_2 . здійснювали свою діяльність.

В цей же час та в цьому ж місці, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому однострої з шевронами, знаками розрізнення, діючи умисно, з метою припинення їх законної діяльності почав вчиняти активні дії, які полягали у словесних погрозах, образах та фізичному впливі на військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уникнення громадянином України ОСОБА_11 призову на військову службу, внаслідок чого перешкодив законній діяльності ЗСУ в особливий період.

Вказані дії ОСОБА_6 призвели до реального перешкоджання законному виконанню мобілізаційних функцій військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 в особливий період, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

26.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001846 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

27.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

27.05.2025 постановою слідчого було змінено правову кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 296 КК України на ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

27.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

28.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001866 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.05.2025 постановою прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № №0001846 та 0001866 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 0001846 за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

Причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення злочину підтверджується: даними електронного рапорту № 44280 від 26.05.2025; даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_9 від 26.05.2025; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 26.05.2025; даними протоколу пред`явлення для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_9 від 27.05.2025; довідкою з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» на ім`я ОСОБА_9 ; даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_8 від 26.05.2025; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.05.2025; даними протоколу пред`явлення для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_8 від 27.05.2025; довідкою з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» на ім`я ОСОБА_8 ; даними протоколу огляду предмету від 26.05.2025; даними протоколу огляду речей від 26.05.2025; даними протоколу обшуку від 26.05.2025; даними протоколу затримання ОСОБА_6 від 27.05.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 27.05.2025; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 28.05.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та у вчиненні нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, за яке передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме високий ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може перешкоджати проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні іншим чином, у тому числі шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Враховуючи, що підозрюваний, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки та у вчиненні нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк є підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Таким чином, на даний час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки та нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Підстави, ризики та обставини, передбачені ст. 177 КПК України, які варто врахувати при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 :

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки та нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окремої уваги заслуговує той факт, що ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та був затриманий оперативними працівниками кримінальної поліції та спецпризначеннями поліції о 01.13 по АДРЕСА_1 .

Вказані факти висвітлюють намагання уникнути кримінальної відповідальності, а також враховуючи тяжкість покарання яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, а саме до восьми років позбавлення волі, наявні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час в органу досудового розслідування відсутні відомості про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, так як на даний час установлено, що останній на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, розлучений, що вказує про відсутність міцних соціальних зв`язків.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, а саме приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Поряд із цим необхідно враховувати фактор страху людини перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство. Будь-яка особа, має бути захищена та з усвідомленням своєї невразливості, відсутністю страху перед підозрюваним, надати показання суду. У даному випадку забезпечення безпеки свідків, потерпілого унеможливлення на них незаконного впливу з боку підозрюваного є основним завданням на даній стадії досудового розслідування.

На даному етапі досудового слідства всі свідки у кримінальному провадженні не допитані. Тобто вказаний ризик продовжує існувати до моменту допиту вказаних свідків на стадії судового розгляду та в подальшому на стадії судового розгляду.

Разом з цим, підозрюваному ОСОБА_6 достеменно відомо місце проходження служби потерпілими, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому в разі не застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом вмовлянь чи погроз з метою зміни показань чи взагалі відмови від дачі показань та участі у слідчих діях.

Разом з цим, подія злочину фіксувалася на мобільні телефони випадковими перехожими, які спостерігали за подією, та вказані відеозаписи набули широкого розголосу в мережі Інтернет, зокрема в телеграм-каналах, що висвітлюють події в Україні, та на яких зокрема містяться відомості про коло осіб, які перебували поряд та можуть бути допитані у кримінальному провадженні в якості свідків, а тому підозрюваний ОСОБА_6 матиме реальну можливість здійснити незаконний тиск на вказаних осіб шляхом вмовлянь чи погроз з метою зміни показів чи взагалі відмови від дачі показів та участі у слідчих діях

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме враховуючи те, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, наявність вищеописаного ризику впливу на свідків підтверджується і тим, що вплив на свідків може містити самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 386 КК України.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слід оцінити ризик передбачений п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме ОСОБА_6 має репутацію підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки та нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Слідчий в клопотанні вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, є ризик того, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому відділу представлені не були.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Варто зауважити, що під час вчинення кримінальних правопорушень, в якому підозрюється ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження та відносно нього вчинялося насильство.

Разом з цим, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні зазначила. Що жоден з ризиків, наіедених прокурором не підтверджено матеріалами справи. Просила не застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі, а саме просила застосувати домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У провадженні слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001846 від 26.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст.114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

26.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001846 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

27.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

27.05.2025 постановою слідчого було змінено правову кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 296 КК України на ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

27.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

28.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001866 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.05.2025 постановою прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № №0001846 та 0001866 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 0001846 за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

28.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

Із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження випливає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наданими суду доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий в своєму клопотанні зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілої у кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Заслухавши доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості підозри ОСОБА_6 слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж можуть створити загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності настання таких ризиків. У цьому кримінальному провадженні із заявлених прокурором ризиків на увагу заслуговують: ризик переховування, ризик незаконного впливу на свідків.

Ризик переховування від правосуддя слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування). Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.4 ст.27, ч.1 ст.28, ч.2 ст.350КК України КК України.

Слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу та покладених обов`язків, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється особа у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування «пільгових» інститутів кримінального права у відповідній категорії справ.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних засобів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених слідчим ризиків, виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Бекчиєв проти Молдови», § 58, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 від слідства та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя вважає не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Окремо слід зауважити, що на підставі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 40, 131-132, 176-178, 181, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25.07.2025 року, включно але в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з 27.05.2025 року.

Для утримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою, останній підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 30.05.2025