Справа № 353/270/25
Провадження № 1-кп/353/87/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000030, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, не працюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинивумисні дій, які виразилися у носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

У січні 2024 року ОСОБА_4 перебував у с. Бортники Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де біля місцевого ставка знайшов гладкоствольну короткоствольну вогнепальну зброю, яка є 9-мм самозарядним гладкоствольним пістолетом калібру 9 мм P.A.K. У подальшому, ОСОБА_4 переслідуючи злочинний намір, спрямований на зберігання вогнепальної зброї, знайдений ним гладкоствольний пістолет переніс до господарства по АДРЕСА_1 .

Розуміючи, що знайдений ОСОБА_4 пістолет належить до вогнепальної зброї, останній, діючи умисно, не маючи дозволу на право зберігання і носіння вогнепальної зброї, усвідомлюючи незаконність своїх дій, у порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження положення про дозвільну систему» із змінами та доповненнями, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року зі змінами та доповненнями, умисно зберігав його по місцю свого проживання.

Зокрема, з січня 2024 року по 03.03.2025 року ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного поводження з вогнепальною зброєю, в приміщенні стодоли, що у АДРЕСА_1 , зберігав без передбаченого законом дозволу 9 мм самозарядний гладкоствольний пістолет, який є гладкоствольною, короткоствольною вогнепальною зброєю, яка не відноситься до спортивної чи мисливської.

Так, 03.03.2025 року ОСОБА_4 , маючи намір сховати вказану вогнепальну зброю з вказаним пістолетом прямував до м. Івано-Франківська з с. Бортники Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Проте, був помічений працівниками поліції.

Цього ж дня, 03.03.2025 року о 20 год 20 хв на узбіччі дороги у с. Королівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області, працівники слідчо-оперативної групи відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, вилучили належну ОСОБА_4 вогнепальну зброю: 9 мм самозарядниий гладкоствольний пістолет калібру 9 мм P.A.K.

Вказану вогнепальну зброю ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263КК України, тобто носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що він дійсно у січні 2024 року на ставку у с. Бортники ловив рибу. Біля нього були також і інші рибаки. Коли останні поїхали, то він побачив на їхньому місці стоянки пістолет, який переніс до стодоли будинку АДРЕСА_1 , тобто до місця своєї реєстрації та зберігав там до 03.03.2025 року. У подальшому, маючи намір переховати пістолет, 03.03.2025 року біля 20 год пішки попрямував до м.Івано-Франківська. Проте, по дорозі, його зупинили працівники поліції у с.Королівка та вилучили цю вогнепальну зброю. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання відповідно до чинного законодавства у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням стороком на 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у діях, які виразились уносінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що кримінальне правопорушення вчинено ним вперше, він є особою середнього віку, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, позиивно характеризується, має місце проживання та реєстрації, характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з червня 2022 року по грудень 2023 року перебував на військовій службі у складі ЗСУ та грамоти з місця його служби, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням обвинуваченому є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення.

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та з врахуванням думки прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням частини обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд також враховує досудову доповідь Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 21.05.2025 року, про те, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся.

Речовий докази по даному кримінальному провадженню, а саме: гладкоствольний самозарядний пістолет, який вилучено 03.03.2025 року у с.Королівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області - конфіскувати в дохід держави.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_5