ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кадубівці, Заставнянського району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2025 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 25 серпня 2025 року, без визначення розміру застави.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Стверджує, що слідчий суддя формально врахував наявність ризиків, які не були підтверджені жодними доказами.

Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, навчається у коледжі, має постійне місце проживання де позитивно характеризується

ЄУНСС: 727/7909/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-сс/822/172/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зазначає, що ОСОБА_7 проживає разом з батьком та неповнолітньою сестрою, що свідчить про міцність його соціальних зав`язків.

Вказує, що свідки у кримінальному провадженні вже допитані, а тому твердження що ОСОБА_7 може впливати на них є безпідставними.

Вважає, що ризик того, що ОСОБА_7 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є лише припущенням.

Стверджує, що слідчий суддя відмовивши у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу виді застави, не навів мотивів прийняття такого рішення.

На переконання апелянта, наведені обставини підтверджують можливість застосування щодо ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Просить змінити оскаржувану ухвалу, застосувати щодо ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_5 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Апеляційним судом встановлено, що 27.02.2025 року до ЄРДР внесено відомості №0000040 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а 08.04.2025 року за ч.3 ст. 332 КК України.

28.06.2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

29.06.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України.

За підозрою, ОСОБА_7 достеменно відомо про запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, оголошення проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України та як наслідок запровадження обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Будучи обізнаним про діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів на всій території України, наявності з-поміж населення осіб, які мають намір ухилитися від виконання військового обов`язку, в тому числі від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у ОСОБА_9 не пізніше 27.03.2025 виник протиправний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, з корисливих мотивів, шляхом надання допомоги та фактичному переправленню через державний кордон України військовозобов?язаних осіб та військовослужбовців ЗС України з місць проведення полігонів, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану» та як наслідок створення таким особам умов для ухилення від виконання військового обов`язку, в умовах дії правового режиму воєнного стану.

До вказаної протиправної діяльності ОСОБА_9 залучив громадян України ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , а також інших осіб, які за грошову винагороду здійснювали доставку військовозобов`язаних громадян України та діючих військовослужбовців на територію Чернівецької області, також подальший їх супровід до державного кордону України, з метою незаконного його перетину поза встановлених пунктів пропуску.

Не пізніше 27.03.2025 ОСОБА_9 підшукав громадянина України ОСОБА_11 , який підпадає під категорію осіб, що підлягають призову на військову службу та не має законних підстав для виїзду за кордон, окрім як незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску та домовився про організацію його незаконного переправлення через державний кордон України, за грошову винагороду.

Після чого, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та іншими особами, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 не має жодних законних підстав уникнути призову на військову службу, окрім як перетнути державний кордон України за допомогою обхідних шляхів поза пунктами пропуску, розробили план підготовки та вчинення кримінального правопорушення щодо організації незаконного переправлення через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску.

До вказаної протиправної діяльності, як водія, ОСОБА_9 залучив громадянина України ОСОБА_7 , основним завданням якого було перевезення ОСОБА_11 з м. Києва до м. Чернівці, для подальшого переміщення останнього через державний кордон України поза встановлених пунктів пропуску.

Так, на виконання вказівки ОСОБА_9 , 30.03.2025 ОСОБА_7 , спільно зі своїм товаришем ОСОБА_12 , використовуючи транспортний засіб марки «Opel Astra», сірого кольору, д.р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , вирушили з с. Кадубівці Чернівецької області до м. Києва та о 14 год. 10 хв., прибули за попередньо надісланою ОСОБА_11 адресою: вул. Антоновича, буд. 45, м. Київ, для організації доставки останнього до м. Чернівці та подальшого переміщення через державний кордон.

О 14 год. 15 хв. 30.03.2025 транспортний засіб марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , в якому слідували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вирушив по маршруту Київ - Житомир - Вінниця - Хмельницький - Кам?янець-Подільський - Чернівці. На початку вказаної поїздки ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 та доповів, що він забрав ОСОБА_13 з попередньо вказаного місця та здійснює рух в напрямку м. Чернівці. Крім того, під час руху по маршруту слідування ОСОБА_7 інструктував ОСОБА_11 по його поведінку під час проходження можливої перевірки на стаціонарних блок-постах.

О 21 годині 19 хвилин 30.03.2025, під`їжджаючи до м. Чернівці, ОСОБА_7 здійснив вихідний дзвінок ОСОБА_9 із використанням послуг месенджеру «WhatsApp» та повідомив про їх місце розташування та уточнив кінцеву точку маршруту. Після чого, з`ясувавши, в якому готелі ОСОБА_11 забронював номер, ОСОБА_7 передав свій мобільний телефон останньому для спілкування з ОСОБА_9 , який під час вказаної розмови повідомив ОСОБА_11 , що він має поселитись в готелі «Форсаж», так як там перебувають інші особи, які спільно з ОСОБА_11 будуть переміщені через державний кордон.

Окрім цього, ОСОБА_9 зазначив, що оплата за його переміщення через кордон буде здійснюватися по приїзду в готель.

У подальшому, о 21 годині 40 хвилин 30.03.2025 транспортний засіб марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , з ОСОБА_11 , прибув до готелю «Форсаж», за адресою: пров. Складський, 5, м. Чернівці. Прибувши до кінцевого пункту призначення, ОСОБА_7 із використанням месенджеру «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_9 , з метою узгодження подальших дій. Під час вказаної розмови ОСОБА_7 передав свій мобільний телефон ОСОБА_14 для спілкування з ОСОБА_9 , в ході здійснення якої останній повідомив про необхідність передачі грошових коштів, за переміщення ОСОБА_11 через державний кордон, ОСОБА_7 .

Зарезервувавши номер в готелі «Форсаж», який знаходиться за адресою: пров. Складський, буд. 5, м. Чернівці, ОСОБА_11 повернувся в транспортний засіб марки «Opel Astra», д.р.н.з. НОМЕР_1 , в якому його очікував ОСОБА_7 та на виконання вказівки ОСОБА_9 , передав останньому грошові кошти на суму 10 000 (десять тисяч) євро. Після чого, ОСОБА_11 повернувся в раніше заброньований номер в готелі «Форсаж». ОСОБА_7 вирушив до АЗС «Супер Дисконт» по вул. Вільшини, м. Чернівці, де близько 22 год. 30 хв. зустрівшись у приміщенні вказаної АЗС з невстановленою на даний момент особою, передав йому отримані від ОСОБА_11 грошові кошти.

Надалі, близько 23 години 00 хвилин 30.05.2025 до вищевказаної АЗС «Супер Дисконт» під`їхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz S550», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9 , в який сів раніше зазначений невстановлений чоловік та передав ОСОБА_9 отримані від ОСОБА_7 грошові кошти.

Крім того, будучи обізнаним про діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів на всій території України, наявності з-поміж населення осіб, які мають намір ухилитися від виконання військового обов`язку, в тому числі від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у ОСОБА_9 за невстановлених обставин часу та місця, але не пізніше 14.05.2025, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань шляхом надання допомоги та фактичному викраденням військовозобов`язаних осіб та військовослужбовців ЗС України з військових частин, місць проведення зборів, полігонів тощо та подальша організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану» з корисливих мотивів та як наслідок створення таким особам умов для ухилення від виконання військового обов?язку, в умовах дії правового режиму воєнного стану.

До вказаної протиправної діяльності ОСОБА_9 залучив громадян України ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інших осіб, які за грошову винагороду здійснювали перевезення військовозобов`язаних громадян України та діючих військовослужбовців на територію Чернівецької області, подальший їх супровід до державного кордону України, з метою незаконного його перетину поза встановлених пунктів пропуску.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_9 не пізніше 14.05.2025, підшукав військовослужбовця ОСОБА_16 , який проходить військову службу та знаходився на території Яворівського навчального полігону, за адресою: АДРЕСА_2 , та з яким домовився про організацію його вивезення з військової частини, з метою подальшого його незаконного переправлення через державний кордон України, за грошову винагороду.

Після чого, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та з іншими особами з метою перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період розробили план підготовки та вчинення кримінального правопорушення щодо організації незаконного вивезення ОСОБА_16 з території Яворівського навчального полігону та подальше його переправлення через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску.

Так, ОСОБА_9 15.05.2025 організував вивезення військовослужбовця ОСОБА_16 з Яворівського навчального полігону, де останній проходив військову службу, до місця його проживання на території Київської області за грошову винагороду у сумі 2500 (дві тисячі п?ятсот) доларів США та домовився про подальше його переміщення через державний кордон України поза встановлених пунктів пропуску.

Також, ОСОБА_9 не пізніше 20.05.2025 усвідомлюючи, що для реалізації злочинного плану необхідні додаткові сили та засоби для усунення перешкод, переслідуючи при цьому корисливі мотиви, залучив ОСОБА_15 , визначивши його перевізником, який 21.05.2025 забезпечив доставку військовослужбовця ОСОБА_16 до Чернівецької області, з метою подальшого його переміщення через державний кордон поза встановлених пунктів пропуску. У зв`язку з тим, що ОСОБА_16 є військовослужбовцем, який за допомогою ОСОБА_9 покинув військову частину, як залучений до протиправної діяльності водій ОСОБА_15 забезпечив обхід встановлених стаціонарних блок-постів, які розмішувались по маршру.

Надалі, 24.05.2025 ОСОБА_9 використовуючи месенджер «WhatsApp» (номер мобільного оператору стільникового зв?язку НОМЕР_4 , позначений як « ОСОБА_17 ») зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що його переміщення через державний кордон поза встановлених пунктів пропуску буде відбуватись через декілька днів.

В період часу з 24.05.2025 по 31.05.2025 ОСОБА_9 неодноразово телефонував ОСОБА_16 з використанням месенджеру «WhatsApp» з різних номерів операторів стільникового зв`язку та повідомляв про час та місце відправки останнього через державний кордон, спосіб оплати, який буде відбуватися через пункт обміну валют, розташований на території м. Чернівці, також зазначав про необхідність очищення історії спілкування з ОСОБА_9 , з метою конспірування власної протиправної діяльності.

Також, ОСОБА_9 , за невстановлених досудовим розслідуванням часу та обставин, але не пізніше 24.05.2025, усвідомлюючи, що для реалізації злочинного плану необхідні додаткові сили та засоби для усунення перешкод, переслідуючи при цьому корисливі мотиви, залучив до вказаної протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_10 та ОСОБА_7 визначивши між ними ролі та обов`язки, що відповідно до розробленого ним злочинного плану, за попередньою змовою між ними, мали здійснити перевезення до кордону України військовослужбовця ОСОБА_16 , який переслідував мету уникнути продовження проходження військової служби.

Слідчий суддя правильно вказав, що надані стороною обвинувачення докази є достатніми на даний час для висновку про обґрунтованість підозри, та такі висновки не оскаржуються у поданій апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194 КПК України слідчий суддя дослідив та врахував усі обставини, із якими закон пов`язує вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя визнав доведеним існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, спотворити чи знищити речі чи документи, які мають значення в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином , чим продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Судова колегія погоджується із встановленими ризиками виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст. 114-1 та ч.3 ст. 332 КК України, санкція ч.3 ст. 332 КК України передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років.

На переконання суду, наявний ризик того, що ОСОБА_7 усвідомлюючи міру і строк покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_7 підозрюється в здійсненні незаконного переправлення осіб, через державний кордон України, а тому йому можуть бути відомі способи незаконного перетину державного кордону України, якими він перебуваючи на волі може скористатися.

Існує ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів.

Посилання апелянта на те, що ризик впливу на свідків відсутній, оскільки свідки вже надали свої покази є необґрунтованим, оскільки вказані свідки ще можуть бути допитані безпосередньо судом.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується, навчається у коледжі, має постійне місце та міцні соціальні зв`язки не є достатнім для застосування іншого запобіжного заходу.

Згідно абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-2 КПК України, слідчий суддя правомірно не визначив щодо нього альтернативний запобіжний захід.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід чи альтернативний запобіжний захід у виді застави, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Наведені апелянтом доводи не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення, а тому подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.176-178, 309, 404, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: [підпис] ОСОБА_1

Судді: [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

07.07.2025 року

(дата засвідчення копії)