Справа № 201/4356/25
Провадження № 1-кп/201/842/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі: судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 18.03.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Річиця Гощанського району Рівненської області, громадянина України, який не одружений, має неповну середню освіту, не працює, утриманців не має, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2025 року № 12404 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 09.05.2024 строком на 90 діб.

ОСОБА_3 , 17.03.2025 року о 14 годині 10 хвилині, перебуваючи біля двору будинку №8 по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро побачив припаркований транспортний засіб, а саме: автомобіль ВАЗ 21053 д.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_7 . Підійшовши до даного транспортного засобу ОСОБА_3 побачив всередині майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: акумуляторну батарею Dnipro-M BP-240 4 Аг, у кількості двох одиниць вартістю 2714 гривень 66 копійок, перфоратор прямий фірми Dnipro-M моделі RH-100, вартістю 1829 гривень, акумуляторний перфоратор Dnipro-M DHR-200 (без АКБ і ЗП), вартістю 1833 гривні 33 копійки, акумуляторну шабельну пилу фірми Dnipro-M DRS-200 (без АКБ і ЗП, вартістю 1583 гривні 33 копійки, акумуляторний дрильшуруповерт Dnipro-M CD-120HQ, у кейсі, вартістю 1825 гривень, акумуляторний дрильшуруповерт Dnipro-M CD-218Q (без АКБ та ЗП), вартістю 1033 гривні, кутову шліфувальну машинку Dnipro-M GL-145S, вартістю 1263 гривні 33 копійки, та в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом відкривання водійських дверей рукою, взяв з транспортного засобу, а саме: автомобіля ВАЗ 21053 д.н. НОМЕР_1 , інструменти: акумуляторну батарею Dnipro-M BP-240 4 Аг, у кількості двох одиниць вартістю 2714 гривень 66 копійок, перфоратор прямий фірми Dnipro-M моделі RH-100, вартістю 1829 гривень, акумуляторний перфоратор Dnipro-M DHR-200 (без АКБ і ЗП), вартістю 1833 гривні 33 копійки, акумуляторну шабельну пилу фірми Dnipro-M DRS-200 (без АКБ і ЗП, вартістю 1583 гривні 33 копійки, акумуляторний дрильшуруповерт Dnipro-M CD-120HQ, у кейсі, вартістю 1825 гривень, акумуляторний дрильшуруповерт Dnipro-M CD-218Q (без АКБ та ЗП), вартістю 1033 гривні, кутову шліфувальну машинку Dnipro-M GL-145S, вартістю 1263 гривні 33 копійки, та поклав до пакету, який був при ньому.

Далі, доводячи до кінця свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 12081 гривень 65 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати. Повідомив, що викрадені речі віддав ОСОБА_8 , у якого в подальшому вони були вилучені.

3.Позиція потерпілого

Потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд без його участі, просив покарання призначити на розсуд суду, претензій до ОСОБА_3 не має.

4. Докази, які досліджені судом

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у наданих прокурором та досліджених в судовому засіданні доказах, а саме:

Витягом з ЄРДР по к/п № 0000369 від 18.03.2025, який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (т. 1 а.п. 1);

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.03.2025 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 17.03.2025 з його автомобіля ВАЗ 21053 р.н. НОМЕР_1 були вкрадені інструменти(т. 1 а.п. 5);

Протоколом огляду від 17.03.2025, відповідно до якого об`єктом огляду є автомобіль ВАЗ 21053 р.н. НОМЕР_1 , з якого вилучені об`єкти для експертного дослідження (т. 1 а.п. 7-10);

Протоколом огляду від 18.03.2025, відповідно до якого гр. ОСОБА_8 видав предмети, а саме: акумуляторна батарея Dnipro-М у кількості двох одиниць, перфоратор фірми Dnipro-М у кількості однієї одиниці, акумуляторний перфоратор DniproМ у кількості 1 одиниці, акумуляторна шабельна пила фірми Dnipro-М у кількості 1 одиниці, акумуляторний дриль-шуруповерт Dnipro-M CD-120HQ у кількості однієї одиниці, акумуляторний дриль-шуруповерт Dnipro-M CD-218Q у кількості однієї одиниці, шліфувальна машина Dnipro-M GL-145S у кількості однієї одиниці, змінний патрон від шуруповерту у кількості 1 одиниці (т. 1 а.п. 55-62);

Протоколом перегляду відеозапису від 20.03.2025, на якому 17.03.2025 з 14-34 по 14-38 годину зафіксовано чоловіка, який тримає пакет білого кольору в правій руці, а в лівій руці тримає предмет, ззовні схожий на будівельний матеріал (т. 1 а.п. 97-99). У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що на фотографіях тим чоловіком є він, в руках він тримає вкрадені речі;

Висновком експерта № СЕ-19/104-25/13082-Д від 03.04.2025, за яким ідентифіковано за ОСОБА_3 сліди папілярного узору пальців рук, які вилучені при огляді автомобіля ВАЗ 21053 р.н. НОМЕР_1 (т. 1 а.п. 138-146);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2025, за змістом якого ОСОБА_3 відтворив обставини вчинення ним крадіжки, останнім підтверджено її вчинення при викладених вище обставинах (т. 1 а.п. 155-163);

Показами допитаного у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , який визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Судом досліджені документи, які характеризують особу ОСОБА_3 :

- інформація про судимості станом на 18.03.2025 (т. 1 а.п. 68), за якою ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягався;

- довідка від 26.03.2025, згідно якої ОСОБА_3 під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.п. 70);

- характеристика, згідно якої ОСОБА_3 за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п. 71).

5.Оцінка Суду

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

На думку суду, винуватість ОСОБА_3 у кримінально-караному діянні є доведеною на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у їх взаємозв`язку відповідно до приписів ст. 94 КПК України.

Так, потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 17.03.2025 з його автомобіля ВАЗ 21053 р.н. НОМЕР_1 були вкрадені інструменти. В подальшому в ході огляду в автомобілі ВАЗ 21053 р.н. НОМЕР_1 вилучені об`єкти для експертного дослідження. ОСОБА_3 вказав на особу ОСОБА_8 , якій він передав викрадені інструменти.ОСОБА_8 видав інструменти, які передав йому ОСОБА_3 і які належать потерпілому. В протоколі перегляду відеозапису від 20.03.2025 зафіксовано, що 17.03.2025 з 14-34 по 14-38 годину зафіксовано чоловіка, який тримає пакет білого кольору в правій руці, а в лівій руці тримає предмет, ззовні схожий на будівельний матеріал. У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що на фотографіях тим чоловіком є він, в руках він тримає вкрадені речі. Висновком експерта № СЕ-19/104-25/13082-Д від 03.04.2025 ідентифіковано за ОСОБА_3 сліди папілярного узору пальців рук, які вилучені при огляді автомобіля ВАЗ 21053 р.н. НОМЕР_1 . Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2025 відтворено ОСОБА_3 обставини вчинення ним крадіжки, останнім підтверджено її вчинення при викладених вище обставинах. В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

6.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Всі досліджені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 по інкримінованому йому епізоду, який виразився у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вірно.

7.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення.

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Класифікація вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину.

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальнувідповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Так, у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.

При цьому суд зауважує, що повернення потерпілому викраденого майна внаслідок його вилучення у іншої особи не є добровільним відшкодуванням заподіяної шкоди та не може враховуватися судом під час призначення покарання як обставина, що його пом`якшує (постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 15.06.2023 у справі № 613/527/22: https://reyestr.court.gov.ua/Review/111647884).

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину (який є тяжким), конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, думки прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, думки потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, наслідків вчиненого злочину (викрадені речі повернуті потерпілому), особи винного, який вину визнав, щиро розкаявся, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває,наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючої покарання обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому вважає, що обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Підсумок.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

8.Вирішення питання щодо цивільного позову

У даному кримінальному провадженні потерпілим до обвинуваченого цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, не пред`явлено.

9.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

10.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

18.03.2025 ОСОБА_3 затримано. 19.03.2025 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до нього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 16.05.2025 із визначенням застави в сумі 60 560 грн (т. 1 а.п. 90-91).

Строк запобіжного заходу на момент винесення цього вироку є діючим, застава не сплачена.

Тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.03.2025 року по день винесення цього вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України, дані про особу засудженого і призначене йому покарання, до набрання вироком законної сили слід змінити застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язок прибувати до суду за першою вимогою. Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави скасувати.

Під час досудового розслідування проведено:

- судово-товарознавчу експертизу №CE-19/104-25/12002-ТВ від 26.03.2025, розмір витрат на залучення експерта становить 1591 гривня 80 копійок.

- судово-товарознавчу експертизу №CE-19/104-25/12003-ТВ від 26.03.2025, розмір витрат на залучення експерта становить 3183 гривні 60 копійок.

- судово-товарознавчу експертизу №CE-19/104-25/12004-ТВ від 28.03.2025, розмір витрат на залучення експерта становить 3183 гривні 60 копійок.

- судову трасологічну експертизу №CE-19/104-25/13082-Д від 03.04.2025, розмір витрат на залучення експерта становить 3183 гривні 60 копійок.

Загальні витрати на проведення експертиз складаєть 11 142,60 грн, які слід стягнути із засудженого на користь держави (т. 1 а.п. 110, 117, 124, 137).

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - змінити на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та негайно звільнити його з-під варти, поклавши на нього обов`язок прибувати до суду за першою вимогою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18.03.2025 року по 02.05.2025, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 60 560 грн скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 11 142,60 грн.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази:

- об`єкти експертного дослідження, які вилучені при огляді автомобіля ВАЗ 21053 р.н. НОМЕР_1 і передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ДРУП № 1 в Дніпропетровській області за квитанцією № 2374, - знищити (т. 1 а.п. 11-13);

- кофта, кросівки, особисті речі ОСОБА_3 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ДРУП № 1 в Дніпропетровській області за квитанцією № 2375, - повернути ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 45-47);

- акумуляторна батарея Dnipro-М у кількості двох одиниць, перфоратор фірми Dnipro-М у кількості однієї одиниці, акумуляторний перфоратор DniproМ у кількості 1 одиниці, акумуляторна шабельна пила фірми Dnipro-М у кількості 1 одиниці, акумуляторний дриль-шуруповерт Dnipro-M CD-120HQ у кількості однієї одиниці, акумуляторний дриль-шуруповерт Dnipro-M CD-218Q у кількості однієї одиниці, шліфувальна машина Dnipro-M GL-145S у кількості однієї одиниці, змінний патрон від шуруповерту у кількості 1 одиниці, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити останньому за належністю (т. 1 а.п. 66);

- об`єкти експертного дослідження зберігати у матеріалах кримінального провадження (т. 1 а.п. 147-150);

- оптичний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження (т. 1 а.п. 96).

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1