Справа№751/7075/25
Провадження №1-кс/751/1912/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника третьої особи власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Чернігові в режимі відеоконференції клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 10.04.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 13.08.2025 у приміщенні офісу № 67 за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 26ж, а саме:

- чотирьох ноутбуків марки HP із одним зарядним пристроєм;

- восьми мобільних телефонів марки «TecnoSparck» та одного мобільного телефону марки «Redmi»;

- стартові пакети «Lebara» в кількості 10 шт, стартові пакети іноземного оператора в кількості 9 шт, стартовий пакет оператора «Київстар» 1 шт, чорнові записи (зошити) в кількості 2 шт;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 5 шт та один зарядний пристрій;

- ноутбуки марки «Lenovo» в кількості 2 шт та дві зарядні пристрої;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 3 шт та один зарядний пристрій;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 4 шт, ноутбук марки «Lenovo» та два зарядні пристрої;

- мобільні телефони марки «TecnoSparck» в кількості 13 шт;

- мобільні телефони марки «Самунг» в кількості 7 шт, «Redmi» в кількості 2 шт, «TecnoSparck» в кількості 1 шт, «TecnoPolo» в кількості 1 шт.;

-роутер «TP-Link»;

- стартові пакети «Lebara» в кількості 63 шт, стартові пакети іноземного оператора в кількості 31 шт, стартові пакети «Nearlythere» в кількості 9 шт;

- блокнот з чорновими записами;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 5 шт та зарядний пристрій;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 2 шт, ноутбук марки «LenovoThinkPad» та зарядні пристрої;

- мобільні телефони марки «Самсунг» в кількості 5 шт, «Redmi» в кількості 1 шт, «TCL» в кількості 1 шт, «Tecno» в кількості 1 шт, «Орро» в кількості 1 шт, «Motorola» в кількості 1 шт;

- мобільні телефони «TecnoSparck» в кількості 10 шт;

- роутер «Netis» в кількості 2 шт та ТТН №8904;

- стартові пакети «Lebara» в кількості 41 шт, стартові пакети іноземного оператора в кількості 14 шт;

- паперові конверти ТОВ «Нова пошта» та договір оренди нежитлового приміщення від 10.12.2024;

- мобільні телефони «TecnoSparck» в кількості 3 шт;

- системний блок персонального комп`ютера в кількості 1 шт;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 4 шт, «DELL» в кількості 1 шт. та один зарядний пристрій;

- монітор «Acer», роутер «Asus»;

- ноутбуки «HP» в кількості 2 шт, «Acer» в кількості 1 шт, та два зарядні пристрої;

- мобільні телефони «TecnoSparck» в кількості 2 шт, «Tecno» в кількості 1 шт, «Redmi» в кількості 1 шт, стартові пакети іноземного оператора 4 шт;

- ноутбуки «Lenovo» в кількості 4 шт, «Самсунг» в кількості 1 шт;

- ноутбуки марки «Asus» в кількості 3 шт, «Acer» в кількості 2 шт та два зарядні пристрої;

- ноутбуки марки «Dell» в кількості 3 шт, «Fujitsu» в кількості 1 шт, «Toshiba» в кількості 1 шт та зарядний пристрій;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 5 шт та один зарядний пристрій;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 4 шт та два зарядні пристрої;

- мобільні телефони марки «TecnoSparck» в кількості 5 шт, «Самсунг» в кількості 5 шт, «Redmi» в кількості 2 шт, «Oppo» в кількості 1 шт, «Blackview» в кількості 1 шт;

- документи на 6 арк, стартові пакети іноземного оператора в кількості 9 шт, та стартовий пакет оператора «Київстар» в кількості 1 шт;

- ноутбуки марки «HP» в кількості 4 шт та один зарядний пристрій;

- мобільні телефони марки «TecnoSparck» в кількості 8 шт, «Tecno» в кількості 1 шт, «Redmi» в кількості 1 шт;

-роутери «Plootel в кількості 2 шт, «Xiaomi» в кількості 1 шт;

- документи на 8 арк, чорнові записи на 1 арк, стартові пакети «Lebara» в кількості 2 шт, флеш носії «Kingston» в кількості 2 шт, магнітка картка в кількості 1 шт;

- дванадцять комп`ютерних мишок, десять поверхонь для комп`ютерних мишок;

- одинадцять навушників;

- десять комп`ютерних мишок та одна клавіатура;

- безперебійний зарядний пристрій марки «Zendyre»;

- принтер марки «Canon»;

- комп`ютерні дроти та зарядні пристрої для мобільних телефонів.

Клопотання обґрунтовано тим, що міжрегіональною групою слідчих ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 10.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 квітня 2025 року о 23 год 17 хв до чергової частини відділення поліції № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення з лінії «102» за зверненням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки с. Наумівка (Бобровицька ТГ) Ніжинського району Чернігівської області, про те, що 03 квітня 2025 року з абонентського номеру телефону НОМЕР_1 до неї зателефонувала невідома жінка, яка представилася працівником Служби безпеки України та яка повідомила їй що вона підозрюється в державній зраді та в подальшому при спілкуванні з вказаною невідомою жінкою, а також іншими невідомими особами які представлялися працівниками СБУ та які телефонували їй через мобільний додаток «Viber» з абонентських номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , останні звинувачували її у державній зраді та співпраці з російською федерацією, чим ввели її в оману і шляхом обману заволоділи її грошовими коштами в сумі 1 800 000 гривень, які 04 квітня 2025 та 07 квітня 2025 чотирма транзакціями ОСОБА_8 зі свого банківського рахунку № НОМЕР_5 , відкритого у АТ КБ «Приватбанк», перерахувала на інший банківський рахунок, наданий невідомими особами, а саме № НОМЕР_6 , який відкритий у АТ «Ощадбанк» на ТОВ «ФЛЕЙТ ГРУП» ().

Також,13 серпня 2025 року до слідчого управління ГУНП в Чернігівській області з УКР ГУНП в Чернігівській області надійшли матеріали про те, що у м. Києві здійснюють свою діяльність шахрайські «call-центри», що спеціалізуються на отриманні грошових коштів незаконним шляхом за допомогою використання інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.

Ураховуючи невідкладний випадок, пов`язаний із врятуванням матеріальних об`єктів (майна), що потенційно можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні, від прогнозованого знищення, втрати, користуючись вимогою крайньої необхідності, з метою захисту пріоритетних засад суспільних правовідносин, з метою виявлення та фіксації обставин вчинення злочину, отримання та вилучення предметів, що використовуються в злочинній діяльності, враховуючи наявність ризиків знищення чи приховання речей, які використовувалися в злочинній діяльності, слідчим, в порядку ст.233 КПК України, 13.08.2025, проведено обшук приміщення АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_7 ), яке надалі передано в оренду ОСОБА_5 , з огляду на те, що в даному приміщенні знаходилися матеріальні об`єкти (майно), що потенційно можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні. За результатами обшуку виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

14.08.2025 постановою слідчого вилучені при обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднані до кримінального провадження.

Органом досудового розслідування встановлено що власником вище вилученого майна у вигляді комп`ютерної техніки є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Власників решти вилученого майна в ході досудового розслідування наразі не встановлено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучена електронно-обчислювальна техніка, мобільні термінали, електронні пристрої, документи, чорнові записи, вилучені в ході невідкладного обшуку та використовувалися у протиправній діяльності, в контексті ст. 98 КПК України, мають доказове значення у кримінальному провадженні. З метою збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження виникла необхідність в їх арешті.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити, з підстав указаних у клопотанні. Слідчий вказав, що огляд вилучених речей проведено частково. Під час огляду майна не встановлено обставин, що мають значення до даного кримінального провадження. Наразі експертизи по даному провадженню не призначалися.

Представник третьої особи власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання з підстав зазначених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. Зокрема, майно, яке вилучене в ході невідкладного обшуку за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 26-Ж, до кримінального провадження № 0000067 від 10.04.2025, не має жодного відношення, оскільки до матеріалів, крім формальної постанови про визнання речовим доказом, жодних підтверджуючих доказів не було надано. ОСОБА_5 в матеріалах кримінального провадження не фігурує взагалі, та навіть не був допитаний в рамках вказаного кримінального провадження, він не має жодного статусу, крім як власник вилученого майна. Отже, вилучене майно, не має ніякого відношення до обставин, що є предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Забезпечення недоторканості права власності є однією із засад кримінального провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України.

Право власності може бути обмежене, однак таке обмеження має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), із забезпеченням справедливого балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначених законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій ЄСПЛ, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У силу частин 1, 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 10.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Також 13.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження №0000642 від 13.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, які надалі об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 0000067.

13.08.2025 у період часу з 10.45 год до 15.44 год у приміщенні офісу №67 будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 26Ж, був проведений обшук, в ході якого виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нежиле приміщення №1 (група приміщень № 67) за адресою: вул. Дніпровська Набережна, буд.26-Ж м. Київ, зареєстровано за ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідно договору оренди нежитлового приміщення від 10.12.2024 ОСОБА_9 передала ОСОБА_5 за плату по акту прийому-передачі приміщення № 67 площею 189,1 кв.м, яке розташоване на 17 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого від 14.08.2025 зазначене у клопотанні майно визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.08.2025 надано дозвіл на проведення обшуку 13.08.2025 у період часу з 10.45 год до 15.44 год, у порядку, передбаченому ст. 233 КПК України, приміщенні офісу АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_9 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання речей, які мають значення для досудового розслідування та можуть в подальшому бути доказами під час судового розгляд.

14.08.2025 прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на зазначене вище майно. Втім ухвалою слідчого судді від 25.08.2025 клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків.

У встановлений строк 29.08.2025 прокурором подано клопотання про накладення арешту. При цьому, у клопотанні зазначено, що власником вище вилученого майна у вигляді комп`ютерної техніки є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Втім власників решти вилученого майна в ході досудового розслідування не встановлено.

Стороною обвинувачення проведено частково огляд вилученого майна. Разом з тим, слідчий вказав, що під час огляду не встановлено відомостей щодо обставин даного кримінального провадження №0000067 від 10.04.2025.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучене майно з 13.08.2025 перебувало у розпорядженні сторони обвинувачення, що давало усі можливості здійснити фіксацію важливих відомостей у спосіб, необхідний слідству, а також призначити відповідні експертні дослідження.

Наявність постанови про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не встановлює обов`язку слідчого судді або суду накласти арешт на вказане майно. При накладенні арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

У матеріалах, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність постанови слідчого про визнання вказаного майна речовими доказами.

Отже, стороною обвинувачення не зазначено в клопотанні та не доведено під час судового засідання, що вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, не доведено його значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цьому майні.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно, яке було вилучено 13.08.2025 в приміщенні офісу №67 будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 26Ж, слід відмовити.

Керуючись статтями 98, 131, 168, 170-173, 175, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 10.04.2025 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 04.09.2025 о 09.55 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1