Справа № 686/204/25
Провадження № 1-в/686/74/25
УХВАЛА

22 квітня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому, дистанційному судовому засіданні в режимі відео конференції, подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)» про приведення у відповідність із законодавством України щодо засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемишель Славутського району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого,

встановив:

Начальник ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)» про приведення у відповідність із законодавством України вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.09.2021 та вироків Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2020 та 24.11.2020 щодо засудженого ОСОБА_4 .

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував відносно задоволення подання, засудженого, який подання підтримав, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в державній установі «Райківецька виправна колонія (№ 78)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Так, в процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вироку Славутського міськрайонного суду від 24.11.2020 ОСОБА_4 був засуджений за кримінальне правопорушення, де вартість завданої майнової шкоди на момент вчинення правопорушення за епізодом від 06.10.2020 складає 620 грн. 19 коп., що станом на 01.07.2020 не перевищує два неоподаткованих мімінуми доходів громадян 2027,00 грн.;

Відповідно до вироку Славутського міськрайонного суду від 24.12.2020 ОСОБА_4 був засуджений за кримінальне правопорушення, де вартість завданої майнової шкоди на момент вчинення правопорушення за епізодом від 28.09.2020 складає 400 грн. 00 коп., що станом на 01.07.2020 не перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян 2027,00 грн.;

Відповідно до вироку Нетішинського міського суду від 01.09.2021 ОСОБА_5 був засуджений за кримінальне правопорушення, де вартість завданої майнової шкоди на момент вчинення правопорушення за епізодами:

- від 03.10.2020 складає 1825 грн. 00 коп.., що станом на 01.07.2020 не перевищує два неоподаткованих мімінуми доходів громадян 2027,00 грн.;

- від 19.10.2020 складає 301 грн. 33 коп., що станом на 01.07.2020 не перевищує два неоподаткованих мімінуми доходів громадян 2027,00 грн.;

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024, суд,

постановив:

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , від покарання, призначеного за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.11.2020, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , від покарання, призначеного за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.12.2020, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , від призначеного покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.09.2021 в частині призначеного покарання ч.2 ст. 185 КК України за епізодом від 03.10.2020, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , від призначеного покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.09.2021 в частині призначеного покарання ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.09.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до остаточного покарання у виді двох років позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженимв той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: