Єдиний унікальний № 501/1332/25
Провадження № 1-кп/501/182/25
УХВАЛА

30 липня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000064 від 27.12.2024

Прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Захисник ОСОБА_7

Обвинувачена:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Демидове Березівського району Одеської області, громадянка України, пенсіонерка за віком, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Суть питання, що вирішується.

Продовження дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Скасування арешту майна за клопотанням захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 .

Встановлені судом обставини.

Відповідно до даних обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме - одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, 29.01.2025 р. неправомірну вигоду в сумі 2 500 доларів США за оформлення паспорта-прив`язки тимчасової споруди.

29.04.2025 року ухвалою Іллічівського міського суду ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою під час судового провадження строком до 27 червня 2025 року, включно з можливістю внесення застави та покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на строк до 27.06.2025 р..

01.05.2025 року ОСОБА_8 внесено заставу, у зв`язку з чим її звільнено з ДУ «ОСІ» із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

24.06.2025 р. ухвалою Чорноморського міського суду Одеської області продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 до 01.08.2025 року включно.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від суду, в тому числі на тимчасово окупованій території, у зв`язку з тим, що обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має;

- незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема шляхом незаконного впливу на свідка у вказаному кримінальному проваджені, яка повністю викриває її злочинну діяльність;

- вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачена багато років працювала у даній установі, може і в подальшому незаконно збагачуватись за рахунок підприємців, шляхом вимагання грошових коштів та їх подальшої передачі своїм колегам.

Під час досудового розслідування ухвалами слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.02.2025 р. та від 05.02.2025 р. накладено арешт, зокрема на: паспорт на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (№ НОМЕР_1 ); водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_2 ); пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (№ НОМЕР_3 ); свідоцтво про реєстрацію ТЗ ( НОМЕР_4 ), які упаковано до полімерного пакету №7083197; автомобіль Kia Sportage 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 па підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 .

Клопотання захисника обґрунтоване тим, що станом па теперішній час потреба у застосуванні арешту документів відпала. Крім того, автомобіль необхідний власнику з метою використання для особистих потреб, обвинувачена враховуючи вік та перенесену травму ноги має труднощі з пересуванням, використання автомобіля без свідоцтва про реєстрацію та водійського посвідчення не можливе.

У судовому засіданні сторона захисту не заперечувала проти продовження строку дії обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про скасування арешту майна частково: вважала можливим скасування арешту та повернення обвинуваченій особистих документів, однак заперечувала проти надання дозволу користуватися транспортним засобом, оскільки арешт накладений з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Частино 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ризик вчинення нових кримінальних правопорушень за місцем роботи не доведений, оскільки як заявила в судовому засіданні обвинувачена, вона була звільнена з займаної посади.

Водночас, наявні достатні підстави вважати, що не зменшились ризики того, що обвинувачена може: переховуватися від суду, з огляду на тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину; незаконно впливати на свідка задля зміни його показів до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Враховуючи, що відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язок сформульований не тільки як «утримуватися від спілкування зі свідками та з іншими особами», то відповідний обов`язок має бути конкретизований шляхом зазначення свідків, коло яких визначене обсягом доказів.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).

Стороною захисту доведено, що в подальшому застосуванні арешту особистих документів обвинуваченої відпала потреба, крім того, продовження обов`язків, покладених на обвинувачену стосується обов`язку здати на зберігання саме паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Крім того, транспортний засіб потрібен обвинуваченій для пересування, враховуючи, в тому числі вік її здоров`я та перенесену в минулому травму ноги. Водночас, арешт автомобіля застосований з метою забезпечення можливої конфіскації майна, передбаченої як додаткового покарання відповідно до санкції ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Тому, повернення автомобіля власнику з можливістю користуватися, однак із забороною розпоряджатися ним збереже баланс між правом власника володіти, користуватися своїм майном та інтересами кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 174, 177, 178, 194 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29 квітня 2025 р. на строк до 30 вересня 2025 року, включно а саме:

не відлучатися з населеного пункту в якому вона зареєстрована, проживає, чи перебуває без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватись від спілкування зі свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з приводу обставин інкримінованого їй кримінального правопорушення;

здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області чи її структурних підрозділів, або ж до ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.02.2025 р. на тимчасово вилучене майно: паспорт на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (№ НОМЕР_1 ); водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_2 ); пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (№ НОМЕР_3 ); свідоцтво про реєстрацію ТЗ ( НОМЕР_4 ), які упаковано до полімерного пакету №7083197 та повернути власниці;

Скасувати арешт в частині заборони володіння та користування автомобілем Kia Sportage 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_8 па підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.02.2025 р. та повернути автомобіль Kia Sportage 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 власниці. Залишити в силі арешт в частині заборони розпоряджатися автомобілем, в тому числі, відчужувати та передавати іншим особам в користування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1