Номер провадження 11-кп/816/424/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/13587/21 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2024, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше не судимий

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

учасників судового провадження:

прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника неповнолітньої потерпілої - адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

захисника - адвоката ОСОБА_12 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

-захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_13 просить змінити вирок суду першої інстанції через неповноту судового розгляду, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_10 залишити без розгляду, покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами призначити на строк 1 місяць, оскільки висновки експертиз є недопустимими доказами, суд відхилив клопотання про виклик експертів, не допитав свідків та не дав належної оцінки висновку експерта, який спростовує вину ОСОБА_11 , цивільний позов поданий після початку судового розгляду та не відповідає вимогам ЦПК. Крім того, ОСОБА_11 є інвалідом, має родину та 2 неповнолітніх дітей на утриманні, до відповідальності за порушення ПДР не притягувався, право керування транспортними засобами є джерелом існування його та родини;

-прокурор ОСОБА_14 просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним за ч. 1 ст. 286 КК та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн, з позбавленням права керувати транспортним засобами на строк 1 рік, в іншій частині вирок залишити без змін, оскільки суд призначив покарання у виді штрафу в розмірі, який є меншим від визначеного санкцією ч. 1 ст. 286 КК.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2024 ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, і йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортним засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_11 : на користь ОСОБА_15 70000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_16 кримінальним правопорушенням; на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації 434,55 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення; на користь ОСОБА_15 7000 грн витрат на правову допомогу; на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в сумі 44888,07 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_11 16.08.2021 близько 18:45 керуючи автомобілем «Ауді А6» д. н. НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Троїцькій в м. Суми у напрямку вул. Героїв Сумщини, в районі буд. № 7 перевищив максимальну швидкість та, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, завчасно не зменшив швидкість та не зупинився, щоб надати перевагу в русі пішоходу, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_16 , яка в порушення вимог п. 4.14 б ПДР вибігла на проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпіла отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості тілесні ушкодження.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_12 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строку давності.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст клопотання, доводи обвинуваченого ОСОБА_11 і його захисника ОСОБА_12 , які підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, доводи представника потерпілої ОСОБА_10 , який поклався на розсуду суду, доводи прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не заперечували проти заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК).

Відповідно ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тому визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено і не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявлених клопотань.

Згідно ст. 44 КК, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки, які залежать від тяжкості правопорушення (ст. 49 КК).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, у вчиненні якого ОСОБА_11 визнаний винуватим, вчинене ним 16.08.2021, і відповідно ст. 12 КК є кримінальним проступком, а строк притягнення до кримінальної відповідальності за це правопорушення становить 3 роки.

З огляду на викладене, на час розгляду кримінального провадження апеляційним судом строк давності притягнення ОСОБА_11 до відповідальності минув, при цьому відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу давності.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ч. 1 ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок та закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК, звільнивши ОСОБА_11 згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК у зв`язку із закінченням строку давності. При цьому колегія суддів ураховує і правову позицію ККС ВС (постанова від 19.11.2019 в справі № 345/2618/16-к), згідно якої суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції або провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Також слід зазначити, що після виконання дій, передбачених ст. 342-345 КПК, і вирішення клопотань суддя-доповідач у необхідному обсязі доповідає зміст оскарженого судового рішення, доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах та запереченнях, і з`ясовує, чи підтримують свої апеляційні скарги особи, які їх подали (ч. 2 ст. 405 КПК).

Таким чином, у зв`язку із закриттям кримінального провадження відносно ОСОБА_17 апеляційним судом не дається правова оцінка доводам апеляційних скарг, оскільки закриття кримінального провадження виключає таку можливість.

Крім того, відповідно положень ч. 1 ст. 129 КПК вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_11 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК та звільняючи його згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК у зв`язку із закінченням строку давності, колегія суддів вважає за необхідне залишити без розгляду цивільні позови законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 , представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 та Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації.

Процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу від 28.09.2021 № СЕ-19/119-21/10212-ІТ у розмірі 1716,20 грн та комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи від 22.10.2021 № КСЕ-19/119-21/10721 у розмірі 13729,60 грн слід віднести на рахунок держави (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17).

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, -

постановила:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2024 відносно ОСОБА_18 скасувати, а кримінальне провадження відносно нього за ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, звільнивши ОСОБА_18 згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.

Процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу від 28.09.2021 № СЕ-19/119-21/10212-ІТ у розмірі 1716,20 грн та комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи від 22.10.2021 № КСЕ-19/119-21/10721 у розмірі 13729,60 грн віднести на рахунок держави.

Цивільні позови законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_15 , представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 та Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3