Справа № 645/1347/25
Провадження № 1-кп/645/327/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого- ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 12.08.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 114-1, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України,

встановила:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 12.08.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 114-1, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, вважає, що оскільки ст. 113 КК України знаходиться у КК України в розділі злочинів проти основ національної безпеки України, в обвинувальному акті відсутнє жодне формулювання щодо національної безпеки, або того, що батарейна шафа, яка належить АТ «Укрзалізниця» відноситься до оборонного чи народногосподарського значення, як це зазначено в диспозиції ст. 113 КК України, тому сторона обвинувачення повинна була зрозуміло викласти, чому саме зазначена батарейна шафа має оборонне чи народногосподарське значення, та яким саме чином слід кваліфікувати зазначене кримінальне правопорушення. Об`єктивною стороною злочинів проти національної безпеки є прямий умисел з метою ослаблення держави. Крім того, зазначила, що об`єктивна сторона взагалі не відображена в обвинувальному акті. Не встановлено, що особа мала на меті саме ослаблення держави, питань з боку сторони обвинувачення, щодо суб`єктивної сторони злочину та ставлення особи до скоєного не було. А також, чи розуміла особа, що ця шафа мала надважливе значення, в обвинувальному акті також не відображено, тому з урахуванням складності кваліфікації злочину, обвинувальний акт має бути повернений прокурору задля його вдосконалення.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника, просив суд задовольнити заявлене клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого захисником клопотання про повернення обвинувального акту та зазначив, що наразі докази суду стороною обвинувачення не надавалися та відомості щодо значення шафи, чи мала вона оборонне або народногосподарське значення, будуть надані суду під час надання доказів. Вважав, що вказана шафа відповідає за рух потягів, і її пошкодження може призвести до масової загибелі людей або значних збитків. Питання щодо кваліфікації злочину неможливо вирішити наразі, і з цих підстав повернути обвинувальний акт. Крім того зазначив, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд, оскільки останній відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підсудний Фрунзенському районному суду м. Харкова. Підстави для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вирішуючи питання, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Враховуючи, що положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а підставою для повернення не може слугувати будь-яка невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203км17).

Згідно системного аналізу положень ч. 4 ст. 110 та ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування та повинен відповідати всім вимогам, викладеним у ст. 291 КПК України.

Доводи сторони захисту стосовно обсягу формулювання обвинувачення, неповноти викладення фактичних обставин та невірної правової кваліфікації відхиляються судом з огляду на наступне.

Суд зазначає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є надзвичайно важливим, оскільки правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

На стадії підготовчого провадження суд не може оцінювати правильність та обґрунтованість правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Тож суд враховує, що визначення фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Дані твердження є тотожними із з правовими висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якої, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Враховуючи викладене, судова колегія відхиляє доводи сторони захисту щодо неповноти викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Фрунзенському районному суду м. Харкова.

Підстави для закриття провадження на підставі п.п. 5-8 ч. 1 або ч.2 ст. 284 КПК України відсутні.

Отже, під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає, що на підставі обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні належить призначити судовий розгляд, а отже з цією метою вирішити питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Судом встановлено перелік осіб, що в судовому засіданні братимуть участь. Клопотань про виклик певних осіб для допиту, витребування певних речей чи документів, складання досудової доповіді або здійснення судового розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні не надійшло.

Відповідно до вимог ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 314 - 317, 369 - 372 КПК України, колегія суддів,

постановила:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокурору в кримінальному провадженні - відмовити.

Закінчити підготовку до судового розгляду.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 12.08.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 114-1, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова на 02.05.2025 року о 11.00 год.

Судовий розгляд кримінального провадження проводити колегіально.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 25.04.2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3