н/п 1-кп/766/2286/25
УХВАЛА

12.06.2025 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000855 від 07.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст. 402 КК України,-

встановив:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про направлення ОСОБА_5 на медичний огляд, а саме просив:

1. направити матроса ОСОБА_5 до закладу в системі охорони здоров?я в системі Міністерства оборони України за територіальним принципом на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби, служби у морській піхоті.

2. на розгляд комісії ВЛК надати медичну документацію, яка наявна у ОСОБА_5 , копію постанови ВЛК від 01.05.2024 за N? 1256, копію листа ЦВЛК від 09.08.2024 N? 598/9/17896 та копію висновку спеціаліста № 149 від 18.07.2024, медичну документацію відносно ОСОБА_5 , яка зберігається ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. зобов?язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 організувати доставку ОСОБА_5 для проведення військово-лікарської комісії (огляду) на предмет придатності до проходження військової служби, служби у морській піхоті.

Вказав, що за відомостями, які містить довідка ВЛК відносно матроса ОСОБА_5 від 01.05.2024, він має низку захворювань , такі як: поширений остеохондроз, спондилоартрот шийного, грудного та поперикового відділу хребта з больовим синдромом та незначним порушенням функції, хронічна вертеброгенна лівобічна люмбоішиалгія, фаза нестійкої ремісії без порушення функції, двобічний гонартроз І ст. з незначним порушенням функції, комбінований геморой II ст., часткова вториннаадентія, що на думку сторони захисту не є коректним відображенням фізичного стану ОСОБА_6

30.05.2024 подана скарга до Центральної ВЛК на вказану вище постанову нижчого рівня.

За наслідком розгляду скарги ОСОБА_6 на Постанову ВЛК від 01.05.2024 за N? 1256, листом Центральної ВЛК від 09.08.2024 № 598/9/17896, з метою контролю обґрунтованості встановленого діагнозу та постанови ВЛК про ступінь придатності до військової служби, відповідно до змін, внесених у Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України від 14.08.2008 № 402, пропонується командиру в/ч НОМЕР_1 направити матроса ОСОБА_6 до закладу охорони здоров?я в системі МО України за територіальним принципом на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби, до служби у морській піхоті.

Таким чином, ЦВЛК розглянувши скаргу ОСОБА_6 має сумніви щодо законності винесення рішення попередньою ВЛК, що напряму впливає на суб?єктивний склад кримінального правопорушення.

Вказав, що додатковим свідченням стану здоров?я ОСОБА_6 є Висновок спеціаліста N? 149 від 18.07.2024 , за яким: «враховуючи надані медичні дані ОСОБА_7 підпадає під контингент «Придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, охорони...».

Захисник зазначив,що ним скерована заява до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відповідь на що, 20.01.2025 за вих. М? 40/391 установа повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не заперечує щодо проходження ВЛК матросом ОСОБА_5 , але вказали, що для цього потрібно відповідне направлення від прокурора або військової частини.

На підставі викладеного, захисник просив задовольнити його клопотання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримали з підстав вказаних у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необгрунтованість.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді гранатометника 1 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», 25 квітня 2024 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у місці тимчасової дислокації десантно-штурмової роти НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частин НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст 2,11, 16,30, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби, відкрито відмовився виконати наказ командира десантно-штурмової роти 2 батальйону морської піхоти військово частини A4765 молодшого лейтенант ОСОБА_8 , направлений на виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_9 від 25.04.2024 N?616/248 щодо здійснення 26 квітня 2024 року переправи особового складу через річку Дніпро з району завантаження південніше околиці н.п. Понятівка на лівий берег річки Дніпро до району завантаження північніше околиці АДРЕСА_2 , де зайняти позицію в будівлі та розпочати несення спільного чергування з іншими підрозділами, хоча об?єктивно повинен був і міг його виконати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі № 759/2917/23, за обставин цього конкретного провадження відкрита відмова засудженого виконати наказ начальника, який полягав у необхідності засудженому прибути у населений пункт Термахівка Вишгородського району Київської області з метою зайняття та утримання рубежу оборони, не може обумовлюватися висновками ВЛК , яким засуджений визнаний обмежено придатним до військової служби та у яких зазначено про наявність у засудженого протипоказань до служби в ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах , оскільки з їх змісту не випливає неможливість виконання засудженим указаного вище конкретного наказу за ознаками стану здоров`я. У цьому конкретному провадженні самі по собі висновки ВЛК, на які посилається сторона захисту, не вказують на законність дій засудженого щодо відмови виконати законний наказ начальника, враховуючи, що на час вчинення засудженим такого діяння він служив у відповідній структурній частині відповідного військового формування.

Разом з тим, захисник ОСОБА_4 заявляючи дане клопотання не мотивував яким чином результати медичного огляду обвинуваченого ВЛК можуть вплинути на результати даного кримінального провадження з огляду на його конкретні обставини , обмежившись лише вказівкою на те, що " ... ЦВЛК розглянувши скаргу ОСОБА_6 має сумніви щодо законності винесення рішення попередньою ВЛК, що напряму впливає на суб?єктивний склад кримінального правопорушення".

Крім того, у даному кримінальному провадженні судом вивчено лише письмові докази та ще не було допитано свідків та обвинуваченого, що унеможливлює надання судом оцінки обставинам кримінального провадження в їх сукупності для висновку про необхідність направлення обвинуваченого на медичний огляд ВЛК , як про це просить захисник.

За таких обставин , у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , про направлення ОСОБА_5 на медичний огляд слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 369-372, 376 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , про направлення ОСОБА_5 на медичний огляд - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1