Справа № 308/8582/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000045 від 05.03.2025,

встановив:

старший слідчий в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000045 від 05.03.2025.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством час, але не пізніше 05.03.2025, переслідуючи корисливі мотиви, а саме з метою матеріального збагачення, організував протиправний механізм перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Вказує, що з метою викриття вищевказаної протиправної діяльності ОСОБА_4 в рамках проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту органом досудового розслідування залучено військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 .

Як наслідок в ході досудового розслідування встановлено, що 06.03.2025 у невстановлений час у офісі ОСОБА_4 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відбулась зустріч між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , в ході якої перший повідомив, що може організувати ОСОБА_9 за матеріальну винагороду у сумі 11000 дол. США оформлення групи інвалідності та сприяти у звільненні його з військової служби за станом здоров`я. Тоді ж ОСОБА_4 висунув ОСОБА_9 умову, що він наперед повинен передати йому грошові кошти у сумі 1000 дол. США та в подальшому другу частину у сумі 5000 дол. США.

Слідчий зазначає, що 08.03.2025 о 10 год. 35 хв. у офісі за адресою: м. Мукачево, вул. Миру, 10, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відбулась зустріч, в ході якої ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви та діючи з прямим умислом, отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлені грошові кошти у сумі 1000 дол. США.

Надалі, у період з 08.03.2025 ОСОБА_4 , реалізовуючи попередньо розроблений злочинний план, спрямований на звільнення з військової служби ОСОБА_9 , із залученням громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є представником наркологічного тренінгового центру "Там де життя", розміщеного за адресою: м . Хмельницький, вул. Підгірна, 43/1, організував оформлення на лікування ОСОБА_9 до вищевказаного центру як особи, яка є нарко- та алкозалежною, надавши ОСОБА_9 відповідну довідку про проходження лікування № 035 від 12.03.2025, дійсну до 12.06.2025.

Вказує, що 18.03.2025 о 11 год. 19 хв. у офісі за адресою: м. Мукачево, вул. Миру, 10, між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відбулась зустріч, в ході якої ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного задуму, отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлені грошові кошти у сумі 5000 дол. США. Тоді ж ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи що його дії здійснюють перешкоджанню законній діяльності Збройних Сил України, висунув ОСОБА_9 вимогу про те, що він повинен до кінця тижня, тобто до 23.03.2025 передати йому грошові кошти у сумі 5000 дол. США за організацію ним подальшого звільнення ОСОБА_9 з військової служби.

Надалі, діючи з прямим умислом, близько 12 години ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_9 у своєму офісі за адресою: АДРЕСА_1 , де, переслідуючи корисливі мотиви, висунув останньому вимогу щодо якнайшвидшої передачі частини із раніше обумовленої суми грошових коштів, а саме 2100 дол. США, необхідної для реалізації раніше обумовленого злочинного плану, кінцевою метою якого було незаконне звільнення з військової служби за станом здоров`я.

У зв`язку з цим, 30.03.2025 о 10 год. 41 хв. ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_4 у офісі за адресою: м. Мукачево, вул. Миру, 10, де передав останньому, на його вимогу, висловлену 28.03.2025, грошові кошти у сумі 2100 дол. США. Тоді ж, з метою створення умов для доведення злочинного задуму до кінця, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що він ( ОСОБА_9 ) повинен передати йому ( ОСОБА_4 ) іншу частину грошових коштів у сумі 2900 дол. США.

В подальшому, 02.04.2025 о 10 год. 41 хв. ОСОБА_4 у своєму офісі за адресою: АДРЕСА_1 , знову зустрівся з ОСОБА_9 , в ході чого отримав від нього раніше обумовлені грошові кошти у сумі 2900 дол. США.

Таким чином, станом на 02.04.2025 ОСОБА_4 у злочинний спосіб, за вчинення дій, що перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлені грошові кошти загальною сумою 11 000 дол. США за організацію ним ( ОСОБА_4 ) подальшого звільнення ОСОБА_9 з військової служби за станом здоров`я.

Насамкінець, 16.06.2025 близько 12 години між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 у офісі за адресою: АДРЕСА_1 , відбулась зустріч, в ході якої ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, на виконання попередньої домовленості передав ОСОБА_9 нову довідку № 035 від 12.06.2025, відповідно до якої останній проходить лікування у наркологічному тренінговому центрі "Там де життя". Після цього, на виконання попередньої вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_11 передав йому грошові кошти у сумі 500 дол. США у вигляді додаткової оплати за отриману довідку від 12.06.2025.

Після отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

16.06.2025 о 15 год. 04 хв. громадянин України ОСОБА_4 затриманий уповноваженою особою в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.

17.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується повідомленням 4 відділу 6 управління ДВКР СБУ, протоколом обшуку офісу ОСОБА_4 за адресою: м. Мукачево, вул. Миру, 10, протоколами допитів свідка ОСОБА_9 , протоколами за результатами НСРД, речовими доказами: вилученими грошовими коштами, смартфоном ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий вказує, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий вказує, що зазначені вище обставини, в своїй сукупності, а також те, що ОСОБА_4 усвідомлює можливість призначення судом реальної міри покарання, пов`язаної із позбавленням волі, свідчать про те, що останній, може вчинити вичерпні дії спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, а враховуючи, що Закарпатська область межує з Угорщиною, останній може вжити заходів щодо виїзду за межі території України, в тому числі, шляхом незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон що також обґрунтовує ризик, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В той же час, ОСОБА_4 вчинив злочин в умовах воєнного стану, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що, відповідно до ст. 67 КПК України, є обтяжуючою обставиною, а тому, слід прийти до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисники - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначили про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, його волонтерську діяльність, наявність багатьох позитивних характеристик та наявність у підозрюваного батьків похилого віку, які потребують його допомоги.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисників, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 відомості про яке 05.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

16.06.2025 о 15 год. 04 хв. громадянин України ОСОБА_4 затриманий уповноваженою особою в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.

17.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному надана.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується зібраними на даний час матеріалами кримінального .провадження, а саме: рапортом про виявлення обставин вчинення злочинів від 05.03.2025; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 16.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.05.2025; протоколом за результатами здійснення негласної слідчої (розшукової) дії у виді аудіо-, відео- контролю особи від 08.03.2025; протоколом за результатами здійснення негласної слідчої (розшукової) дії у виді аудіо-, відео- контролю особи від 08.03.2025; повідомлення про підозру від 17.06.2025; протоколом допиту свідка від 17.06.2025; протоколом допиту підозрюваного від 17.06.2025; протоколом огляду від 17.06.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливого незаконного впливу на свідків,експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у разі визнання його винним.

Більш того, слід врахувати ту обставину, що ймовірно вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для діяльності ЗСУ та інших військових формувань, справляє негативний вплив на економічні та політичні основи суспільства у державі.

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженні в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків, експертів, спеціалістів з метою дачі, зміни показань на його користь.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів.

В частині продовження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, корисливий характер, у зв`язку з чим існує ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 .

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст.176КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інше. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного.

Застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваною обов`язків.

В частині доводів сторони захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме те, що підозрюваний дружину, неповнолітню доньку та батьків похилого віку, постійне місце проживання, займається волонтерською діяльністю, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини жодним чином не стали для підозрюваного тим стримуючим фактором, який би запобіг ймовірному вчиненню ним вказаного кримінального правопорушення, а тому з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованого підозрюваному дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу. Слідчим суддею враховано, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, з урахуванням наданих доказів, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3028 грн.), відповідно становить 242 240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, а саме до 13 серпня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн 00 копійок).

Строк тримання під вартою рахувати з 15 год. 04 хв. 16 червня 2025 року.

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися з свідками, експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді два місяці, тобто до 13 серпня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1