ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
1-кс/643/4497/25 Доповідач ОСОБА_2
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1085/25
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 20004821 від 09 квітня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 18.08.2025 задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 35 днів, а саме до 17.09.2025.

Розмір застави залишено на рівні, визначеному ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 17.05.2025.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному інший запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, а у разі відсутності підстав визначити, заставу у розмірі 60 560 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, яка постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що заявлені стороною обвинувачення ризики не підтверджені належними доказами.

Захисник вважає, що контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 можливо забезпечити засобами електронного контролю.

Разом з цим, захисник зазначає, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 та вважає, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб достатньою мірою гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного, та відповідатиме його майновому стану.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та визначити новий розмір застави, який буде помірний для його родини або застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

ОСОБА_6 просить врахувати, що визначений розмір застави є непомірним для його родини та те, що він здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_8 , 1968 року народження, яка є інвалідом ІІІ-групи та він самостійно виховує сина ОСОБА_9 , 2013 року народження.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного, його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Продовжуючи підозрювану ОСОБА_6 строк тримання під вартою, слідчий суддя вважав що ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення не зникли і не зменшились. Обставини, встановлені під час досудового розслідування, не виключають можливості використання підозрюваним безпосередньо до себе тієї ж схеми, яку останній намагався застосувати за версією слідства для перетину кордону України інших осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення на теперішній час відсутній.

Слідчий суддя врахував обставини, які характеризують особу підозрюваного та дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя не знайшов підстав для зменшення розміру застави визначений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 17.05.2025, який становить 999 240 грн та відповідає характеру та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставинам його вчинення, особі підозрюваного, його матеріальному стану та є достатнім і необхідним для забезпечення виконання останнім, в разі звільнення з-під варти, раніше визначених процесуальних обов`язків.

З такими висновками слідчого судді щодо продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, з визначенням альтернативного виду запобіжного заходу - застави у розмірі 999 240 грн, суд апеляційної інстанції погоджується та вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам статті 196 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Другим СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 20004821 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, за яких ОСОБА_6 підозрюється, на думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні існує беззаперечно суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій, є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що в свою чергу, призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи сукупність обставин, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є неможливим та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відповідає вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На переконання суду апеляційної інстанції, слідчим суддею враховані положення статей 176, 177, 178, 183 КПК України, дані про особу, перевірені додані прокурором до клопотання матеріали про вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.

Дослідивши матеріали провадження, судом апеляційної інстанції встановлено, що звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, слідчий навів об`єктивні обставини для продовження строку тримання під вартою, а саме те, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних процесуальних дій, а саме:

- отримати висновок призначеної 24.06.2025 експертизи коп`ютерної техніки і програмних продуктів, вилученого під час затримання ОСОБА_10 мобільного телефону;

- провести аналіз інформації, отриманої від оператора мобільного зв`язку, про зв`язок кінцевого обладнання з абонентськими номерами та місце перебування власників абонентських НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ( ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 );

- завершити огляд вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , мобільних телефонів із залученням програмно-апаратних комплексів та спеціального програмного забезпечення для виготовлення копії інформації, а також відновлення видаленої інформації з цих об`єктів;

- розсекретити документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- повідомити про зміну підозри з урахуванням проведених додаткових слідчих та розшукових дій ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ;

- надати можливість підозрюваному та захиснику для ознайомлення з висновками вказаних експертиз;

- виконати вимоги статті 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

- вручити обвинувальний акт підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ;

- виконати інші слідчі та розшукові дії, необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Судовим розглядом встановлено, що завершити досудове розслідування до строку дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_6 який закінчується 17.08.2025, є неможливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати низку процесуальних дій, без яких неможливо завершити повне, всебічне та об`єктивне досудове розслідування.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно недоведеності ризиків, заявлених у клопотанні слідчого, спростовуються матеріалами провадження, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого рішення, з врахуванням виключення суддею ризику, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 177 КПК України, та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваним від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

На думку суду апеляційної інстанції, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, здійснити незаконний вплив на свідків враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Також суд апеляційної інстанції не виключає вірогідність вчинення дій, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України з огляду на обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в частині визначеного розміру застави, суд апеляційної виходить з наступного.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010.

У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У клопотанні про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування слідчий просив залишити визначений розмір застави ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 17.05.2025, який становить 999 240 грн, оскільки ОСОБА_6 одержав грошові кошти у самі 50 000 доларів США, що у еквіваленті до національної валюти України, відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на момент отримання грошових коштів становило 2 073 545 грн, в якості оплати за здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

За таких обставин у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та обсяг долучених до клопотання про продовження запобіжного заходу доказів, майнового та сімейного стану підозрюваного, та наявних ризиків, застава у сумі 999 240 грн, на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті177 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, апеляційний суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та зменшення розміру застави, не вбачає, оскільки саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 999 240 грн забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи підозрюваного та його захисника, не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановив:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: