Справа № 346/3943/25
Провадження № 1-кп/346/655/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000466 від 16.06.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Від прокурора Коломийської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000466 від 16.06.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Вищевказаний обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження підсудне Коломийському міськрайонному суду. Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої ст.284 КПК України.

Прокурор, думку якого підтримали учасники процесу, просить призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Крім того, прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність продовження запобіжного у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обвинувачений та захисник при вирішенні клопотання поклалися на погляд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

За ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, суд дійшов висновку про їх наявність. Зазначені ризики є суттєвими, та обґрунтовуються у клопотанні.

Суд вважає, що доведено наявність наступних ризиків:

- переховуватися від сторони обвинувачення (органу досудового розслідування) та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_7 , обвинувачується у тяжких злочинах, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, у зв?язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих злочинах, обвинувачений може переховуватись з метою уникнення понесення покарання;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що знаходячись на волі, обвинувачений зможе координувати свої дії із особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих відомостей для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності; підшукувати осіб, які можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, що є способами перешкоджання кримінальному провадженню,

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинуваченому відомо їх місце проживання, а ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто, ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та свідків та дослідження їх судом;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, зокрема, востаннє 29.02.2024 вироком Славутського міськрайонного суду хмельницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, який звільнений ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом в умовах воєнного стану, який проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України, але на шлях виправлення так і не став.

Суд також доходить висновку про неможливість застосування до обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження інших, більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків та судових рішень. При цьому, суд враховує недостатність сталих соціальних зв`язків для обрання домашнього арешту.

Тому, клопотання слід задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Однак, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Суд доходить до висновку про необхідність визначення застави ОСОБА_4 , з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його майнового та сімейного стану та ризиків, наявність яких встановлено, вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

На підставі наведеного, керуючись ст.,ст. 314-317, 331 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000466 від 16.06.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, на 19.08.2025 року о 10 год 00 хв., у приміщенні Коломийського міськрайонного суду одноособово суддею у відкритому судовому засіданні.

Судове засідання проводити за участю прокурора, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження.

Судове засідання провести в режимі відеоконференцзв`язку з УВП-12 м. Івано-Франківськ.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів по 11 жовтня 2025 року включно.

Обвинуваченого утримувати під вартою в УВП-12 м. Івано-Франківськ.

Визначити обвинуваченому заставу вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача: ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженню за ОСОБА_4 .

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки:

1) з`являтися за викликом слідчого, прокурора, суду,

2) не відлучатися за межі м. Тальне, Звенигородського району, Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12).

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий суддя : ОСОБА_1