ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1916/25 Справа № 195/1468/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000080 від 02 серпня 2024 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Топила Томаківський район Дніпропетровська область, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.02.2025 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.162, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, від відбування якого звільнено на підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.190 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, від відбування якого останнього звільнено на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 26.07.2024 в денний час доби, (точний час досудовим розслідування встановити не вдалось за можливе), обвинувачений ОСОБА_8 знаходився за місцем проживання раніше знайомої ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме акумуляторним шуруповертом марки «START PRO» моделі «SCD6-12/2BX» та бензинової пилу марки «KRAISSMANN» моделі «KS 250», які належать ОСОБА_9 , на праві приватної власності.

Реалізуючи свій кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 , в цей же день, 26.07.2024 в денний час доби, (точний час досудовим розслідування встановити не вдалось за можливе), знаходячись за місцем мешкання знайомої ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та використовуючи довірчі, товариські стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_9 , діючи умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи на меті в подальшому повернути потерпілій належне їй майно, звернувся до ОСОБА_9 з проханням передати йому для здійснення ремонтних робіт акумуляторний шуруповерт марки «START PRO» моделі «SCD6-12/2BX» та бензинову пилу марки «KRAISSMANN» моделі «KS 250», на що остання, будучи помилково впевненою у сумлінності дій ОСОБА_8 дала свою згоду і добровільно передала останньому вказані інструменти. Отримавши вказані інструменти, ОСОБА_8 продовжуючи зловживати довірою потерпілої ОСОБА_9 , зобов`язався повернути їх через два-три дні.

Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи свої кримінальні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, утримуючи вказані інструменти при собі, з місця скоєння проступку зник та подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Ринкова вартість акумуляторного шуруповерта марки «START PRO» моделі «SCD6-12/2BX», бувшого у використанні, з урахування зносу станом на момент вчинення проступку, становить 1098,30 грн., ринкова вартість бензинової пили марки «KRAISSMANN» моделі «KS 250», бувшого у використанні, з урахування зносу станом а момент вчинення проступку, становить 4671,80 грн.

Таким чином, своїми кримінальними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 5770 грн. 10 коп.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 30.07.2024 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 , знаходився за місцем проживання раніше знайомого ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме системою для нагрівання табаку "IQOS" та реноватором марки «Дніпро-М» моделі «MF-425E», які належать ОСОБА_10 , на праві приватної власності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 , в цей же день, тобто 30.07.2024 приблизно о 12 годині 15 хвилин, знаходячись за місцем мешкання знайомого ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та використовуючи довірчі, товариські стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_10 , діючи умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи на меті в подальшому повернути потерпілому належне йому майно, звернувся до ОСОБА_10 з проханням передати йому для користування нібито у власних цілях систему для нагрівання табаку "IQOS" та реноватор марки «Дніпро-М» моделі «MF-425E», на що останній, будучи помилково впевненим у сумлінності дій ОСОБА_8 дав свою згоду і добровільно передав останньому вказані речі. Отримавши вказані інструменти, ОСОБА_8 продовжуючи зловживати довірою потерпілого ОСОБА_10 , зобов`язався повернути їх через два дні, тобто 27.07.2024.

Після чого, ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, утримуючи вказані речі при собі, з місця скоєння злочину зник та подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Ринкова вартість систему для нагрівання табаку "IQOS", бувшого у використанні, з урахування зносу станом на 25.07.2024, становить 979 грн. 30 коп., ринкова вартість реноватора марки «Дніпро-М» моделі «MF-425E», бувшого у використанні, з урахування зносу станом на 25.07.2024, становить 2548 грн.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3527 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині призначення покарання, вважати ОСОБА_8 засудженим: за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, від відбування якого звільнити на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинуваченого обовязки, перелбачені ст. 76 КК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор зазначає, що суд всупереч положенням ст. 69-1 КК України, призначив обвинуваченому покарання, що перевищує дві третини розміру найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 190 КК України, не врахувавши, що ОСОБА_8 визнав свою вину, щиро розкаявся, та відшкодував шкоду, що суд визнав в якості обставин, що пом`якшують покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, за встановлених судом обставин, а також кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з вимогами ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав, щиро розкаявся та відшкодував збитки, що суд визнав в якості обставин, що пом`якшують покарання. Разом із цим, обставин, які б в силу вимог ст. 67 КК України обтяжували покарання, судом встановлено не було.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що санкцією ч. 2 ст. 190 КК України передбачено максимальне суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, за наявності обставин, передбачених ст. 69-1 КК України, розмір покарання не міг перевищувати двох третин цього строку, а саме 2 років позбавлення волі.

Між тим, всупереч наведеним вимогам, суд призначив обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки, що виходить за межі покарання, яке можливо призначити у цьому випадку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через призначення покарання, яке вимогам закону не відповідає, колегія суддів вбачає підстави змінити оскаржуване судове рішення, визначивши ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України, яке відповідатиме положенням ст. 69-1 КК України.

Поряд із цим, за відсутності доводів прокурора колегія суддів не перевіряє правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за ч. 1 ст. 190 КК України та вважає за необхідне визначити обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 1 ст. 190 КК України, більш суворим, призначеним за ч. 2 ст. 190 КК України.

Водночас, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений раніше судимий вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року та вчинив нові кримінальні правопорушення до його постановлення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення останньому остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року, звільнивши при цьому ОСОБА_8 від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, застосування положень якої прокурор також не оскаржує.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення та зміни вироку з наведених ним мотивів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтись для реєстрації до органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4