Справа № 320/9164/15-к
Провадження № 1-в/333/101/25
УХВАЛА

13 травня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про зняття судимостей за вироками Мелітопольського міського суду Запорізької області від 14.12.2009 року та 28.11.2011 року та визнання його таким, що не має судимостей за вказаними вироками, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 року ОСОБА_4 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про зняття судимостей на підставі вимог ст.90 КК України і на цій підставі визнати його таким, що не має судимостей, обґрунтовуючи його таким.

Він був засуджений вироками Мелітопольського міського суду Запорізької області від 14.12.2009 року, 28.11.2011 року та Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 18.01.2016 року.

Водночас, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2025 року він був визнаний таким, що не має судимості за вирокомМелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2016 року. Цей вирок є останнім, яким його було засуджено.

Враховуючи практику Верховного Суду, з урахуванням того, що фактично судимість за вказаним вироком була знята та погашена, він вважає, що відсутні судимості і за іншими, попередніми вироками.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та наполягав на його задоволенні.

Прокурор просила суд відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , зазначивши, що відсутні відповідні підстави.

Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, а також інформацію, надану з Департаменту Інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що 14.12.2009 року Мелітопольським міським судом Запорізької області ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та із застосуванням вимог ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 30.12.2009 року.

28.11.2011 року Мелітопольським судом Запорізької області ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням вимог ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 14.12.2011 року. 31.05.2013 року ОСОБА_4 було звільнено з Вільнянської ВК Запорізької області умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 11 місяців 15 днів.

18.01.2016 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 18.02.2016 року. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2017 року ОСОБА_4 направлено для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. 06.11.2019 року ОСОБА_4 було звільнено з Софіївської ВК Запорізької області умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 10 місяців 23 дні.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2025 року ОСОБА_4 , визнано таким, що не має судимості за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2026 року.

Статтею 538 КПК України передбачено, що після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Згідно правової позиції Верховного Суду від 12.03.2025 року по справі 595/1754/23 судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов зумовлює настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), і встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних строків, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження і призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі під час надання характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості. Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною зокрема у постановах від 27 вересня 2018 року, 20 квітня 2023 року у справах № 647/1831/15-к, 206/1127/21 відповідно.

ОСОБА_4 був засуджений за скоєння тяжкого злочину 14.12.2009 року до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки.

У подальшому, ОСОБА_4 під час іспитового строку знову вчинив тяжкий злочин, тому вироком від 28.11.2011 року із застосуванням вимог ст.71 КК України був засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі, а 31.05.2013 року звільнився з виправної колонії умовно-достроково з невідбутим строком покарання 11 місяців 15 днів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.90 КК України якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

Таким чином, строк погашення судимості для ОСОБА_4 почав обчислюватися з 31.05.2013 року за вироками Мелітопольського міського суду Запорізької області від 14.12.2009 року та 28.11.2011 року і мав би спливти 31.05.2019 року відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.89 КК України (такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення).

У подальшому, ОСОБА_4 знову вчинив кримінальне правопорушення і був засуджений 18.01.2016 року, тобто до строків погашення вказаних судимостей. Тобто, в даному випадку строки погашення судимостей за вироками 2009 та 2011 років перервалися відповідно до вимог ч.5 ст.90 КК України (якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення). Тому, ОСОБА_4 вважався особою судимою за вироками 2009, 2011 та 2016 р.р.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2025 року фактично припинено судимість за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2016 року. Таким чином, на цей час ОСОБА_4 є такою особою, яка раніше злочину по вказаному вироку не вчиняла та покарання не відбувала.

Таким чином, враховуючи вказану ухвалу суду, судимості за вироками Мелітопольського міського суду Запорізької області від 14.12.2009 року та 28.11.2011 року для ОСОБА_4 є погашеними, починаючи з 01.06.2019 року.

Отже, в даному випадку клопотання засудженого про зняття судимостей за вироками 2009 та 2011 р.р. не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що на думку суду, вони вже є погашеними і ОСОБА_4 саме на цій підставі не має судимостей за вказаними вироками і є особою такою, яка раніше злочинів не вчиняла, покарання не відбувала.

Керуючись ст. ст. 372, 537, 538, 539 КПК України, ст. ст. 89, 90 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про зняття судимостей за вироками Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.12.2009 року та 28.11.2011 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити прокурору та до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для відома і вручення засудженому.

Повний текст ухвали оголосити учасникам провадження 16.05.2025 року о 15-00 год.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1