Справа № 946/5056/25
Провадження № 1-кс/946/1364/25
УХВАЛА

08 липня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2025 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявами від 02.07.2025 року, якою просить зобов`язати уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести до ЄРДР відомості за наступними фактами: 1. За фактом умисного та цілеспрямованого приховування посадовими особами ВККС України під час кваліфікаційного оцінювання судді ОСОБА_3 відомостей про факт вчинення особливо тяжкого злочину суддею ОСОБА_3 . 2. За фактом ухвалення посадовими особами ВККС України завідомо незаконного рішення про відповідність судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 займаній посаді. 3. За фактом умисного та цілеспрямованого приховування посадовими особами Вищої ради правосуддя під вирішення питання про звільнення судді ОСОБА_3 з посади судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відомостей про факт вчинення суддею ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину. 4. За фактом ухвалення посадовими особами Вищої ради правосуддя завідомо незаконного рішення про звільнення судді ОСОБА_3 з посади судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку та відкрити кримінальне провадження за вказаними вище фактами.

03.07.2025 року дана скарга в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від 03 липня 2025 року задоволено заяву від 03 липня 2025 року слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 про самовідвід, прийнято самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 та справу №946/5056/25 (провадження № 1-кс/946/1364/25) за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направлено до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

07 липня 2025 року дана скарга в порядку ст. 35 КПК України розподілена і передана до розгляду слідчому судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, у скарзі ОСОБА_2 зазначила, що 02.07.2025 року вона подала заяви до Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області про вчинення злочину, в якій вказала, що у листопаді-грудні 2017 року голова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_3 , домовившись з посадовими особами ДПСУ про незаконне полювання на острові Кислицький (ділянка Державного кордону України, Ізмаїльський район Одеської області), незаконно переправився разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на так званому «поромі «Кислицький»» (поромі ВИЛ-0224-К), що незаконно використовувався ОСОБА_6 і ОСОБА_5 на підставі підроблених документів, на острів Кислицький, де застрелив місцевого мешканця з вогнепальної зброї. При цьому для цілей доставлення судді ОСОБА_3 на острів Кислицький для керування так званим «поромом «Кислицький»» ОСОБА_5 і ОСОБА_6 використовували підроблені документи на так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» (пором ВИЛ-0224-К). Так званий «пором « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» (насправді пором ВИЛ-0224-К) незадовго до вбивства було захоплено ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в результаті нападу з використанням вогнепальної зброї на підставі підроблених документів, виготовлених у вересні 2017 року у приміщенні Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими особами за загальним злочинним керівництвом керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 . За злочинного корупційного сприяння суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, посадових осіб суду, прокуратури та поліції, включаючи керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , суддя ОСОБА_3 та його охоронці відвезли ще живого потерпілого, застреленого суддею ОСОБА_3 , до ізмаїльської лікарні, де йому зробили дві операції, і хотіли ампутувати руку. Проте згодом з огляду на більш ніж реальну загрозу для життя потерпілого суддею ОСОБА_3 разом з посадовими особами прокуратури та поліції було ухвалено таємне злочинне рішення перевезти потерпілого до Одеської обласної клінічної лікарні з одночасним максимальним приховуванням вказаного особливо тяжкого злочину від реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Факт вбивства людини суддею ОСОБА_3 і факт перебування потерпілого в лікарні керівник Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , інші прокурори, посадові особи органів поліції, слідчі судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_12 і ОСОБА_1 та їх наближені приховали від громадськості, оскільки не хотіли, щоб ця історія спливла назовні. У подальшому у корупційному та злочинному приховуванні вбивства людини суддею ОСОБА_3 на острові Кислицький брали участь майже усі судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, включаючи слідчих суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які упродовж всього періоду з моменту здійснення нападу на пором ВИЛ-0224-К з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 надавали вказаним особам корупційну підтримку у легалізації підроблених документів на ім`я ОСОБА_5 на так званий пором «Кислицький»» У подальшому голова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_12 віддав злочинний наказ продовжувати приховувати факт вбивства людини суддею ОСОБА_3 та факт знаходження потерпілого в лікарні. Відтак за вказівкою голови суду ОСОБА_12 керівник апарату Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_15 вчинила низку злочинних дій, спрямованих на приховуванні інформації про злочин вбивства, вчинений суддею ОСОБА_3 , від реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. У подальшому голова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 віддав злочинний наказ продовжувати приховувати факт вбивства людини суддею ОСОБА_3 та факт знаходження потерпілого в лікарні. Відтак за вказівкою голови суду ОСОБА_4 керівник апарату Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_15 вчинила низку злочинних дій, спрямованих на подальше приховування інформації про злочин вбивства, вчинений суддею ОСОБА_3 , від реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Справа про вбивство людини суддею ОСОБА_16 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Верховного Суду та Одеського апеляційного суду не надходила. Це означає, що справа, документи та відповідні докази були знищені на місцевому рівні, у тому числі завдяки спільним злочинним зусиллям суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , а також прокурора ОСОБА_8 , посадових осіб прокуратури та поліції, а також членів ВККС України та Вищої ради правосуддя, які приховали факт вбивства у процесі кваліфікаційного оцінювання судді ОСОБА_3 та подальшого звільнення судді ОСОБА_3 у відставку.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язанні заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 5 ст. 9 КПК, якими визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Як встановлено слідчим суддею, у скарзі від 03.07.2025 року та в заяві про вчинення злочину від 02.07.2025 року ОСОБА_2 зазначає, що нібито, слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1 , разом з іншими суддями Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, включаючи слідчих суддів ОСОБА_12 і ОСОБА_4 , приховав факт вбивства, вчинене суддею ОСОБА_3 і факт перебування потерпілого в лікарні. У подальшому у корупційному та злочинному приховуванні вбивства людини суддею ОСОБА_3 на острові Кислицький брали участь майже усі судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, включаючи слідчих суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які упродовж всього періоду з моменту здійснення нападу на пором ВИЛ-0224-К з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 надавали вказаним особам корупційну підтримку у легалізації підроблених документів на ім`я ОСОБА_5 на так званий пором «Кислицький»».

Тобто, у вимогах скарги частково йдеться мова і про, нібито, вчинення певних дій слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Таким чином, та обставина, що скарга знаходиться на розгляді у слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 та вимоги скарги частково стосуються і слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , що може за об`єктивним критерієм викликати недовіру не тільки у ОСОБА_2 , а й у стороннього спостерігача, а тому зазначена практика Європейського суду з прав людини має бути застосована у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та з метою недопущення сумніву, щодо об`єктивного та неупередженого розгляду вищевказаної скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що під час розгляду даного клопотання слідчим суддею ОСОБА_1 у сторонніх спостерігачів та учасників кримінального провадження є об`єктивно обґрунтовані підстави вважати, що зазначені обставини можуть позначитися на безсторонності слідчого судді ОСОБА_1 , і вказане є об`єктивним критерієм недотримання безсторонності суду, що є порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та безумовно підриває довіру, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Таким чином, є доцільним задовольнити заявлений самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.35, 75-82 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 08 липня 2025 року слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Прийняти самовідвід слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Справу № 946/5056/25 (провадження № 1-кс/946/1364/25) за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направити до канцелярії суду з кримінальних справ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для визначення іншого слідчого судді відповідно до вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1