Справа № 146/980/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2025 р. селище Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000084 від 16 квітня 2025 року на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, освіта середня, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, учасником бойових дій, депутатом, особою з інвалідністю та потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС не є, уродженки с.Лугове Білогірського району АР Крим, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Згідно обвинувального акта і наданої угоди про визнання винуватості від 10 червня 2025 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_4 , 16.04.2025, біля 15:30 години, перебуваючи на автобусній зупинці, яка розташована на автодорозі Р-08 сполученням "Немирів-Ямпіль" неподалік с.Маяки Тульчинського району Вінницької області знайшла там пачку з - під цигарок усередині якої був наявний фольговий згорток з психотропною речовиною (амфетаміном).

Побачивши вказану пачку з-під цигарок із зазначеним згортком, який наповнений порошкоподібною речовиною, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 взяла до рук зазначену пачку з-під цигарок, усередині якої наявний фольговий згорток з психотропною речовиною (амфетамін) та діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», зберігаючи її для власних потреб без мети збуту у кишені свого одягу з метою перевезення її до свого місця проживання сіла до салону автомобіля марки «ВАЗ 21114» номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_6 , яким і поїхала в напрямку с-ща Вапнярка Тульчинського району Вінницької області, чим здійснила незаконне перевезення психотропних речовин, обіг якої обмежено - амфетамін.

Далі цього ж дня, біля 16:00 год. в с-щі Вапнярка по вул.Незалежності Тульчинського району Вінницької області зазначений автомобіль був зупинений працівником поліції та під час проведення перевірки було вилучено вищевказану пачку з-під цигарок усередині якої наявний фольговий згорток із порошкоподібною речовиною.

Відповідно до висновку експерта, в наданій на експертизу порошкоподібний речовині, яку незаконно придбала, перевозила та зберігала ОСОБА_4 масою 8,2557 г. міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 5,5379 г., що відноситься до великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

10 червня 2025 року між прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000084, та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 під час судового засідання повністю визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме за ч.2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, попросив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні попросила вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав думку своєї підзахисної.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000084 та обвинуваченою ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Рішення щодо речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.9 ст. 100 КПК України, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до довідок про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0000084 до висновків експертів вартість проведення досліджень становить 7131,20 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази повинні бути вирішені, відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10 червня 2025 року, укладену між прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0000084 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10 червня 2025 року покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7131,20 грн. (сім тисяч сто тридцять одну гривню двадцять копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертиз.

Долю речових доказів вирішити таким чином: пачку з-під сегарет "Парламент", фольговий згорток з порошкоподібною речовиною та змив з фольгового згортку, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

В умовах дії воєнного стану відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій.

Суддя: ОСОБА_1