Провадження №: 1-кс/755/1719/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001876 від 22.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю:

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001876 від 22.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід судді, посилаючись на те, що суддя ОСОБА_5 , на його переконання, має родинні зв`язки з прокурором та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, зацікавлена у результатах розгляду вказаного провадження, крім того безпідставно відмовляє у задоволенні численних клопотань сторони захисту, чим перешкоджає реалізувати процесуальні права, що на думку захисника свідчить про її упередженість.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Прокурор та потерпілий у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, з клопотаннями до суду не звертались.

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилась, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористалась.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи вимоги ст. ст. 22, 26 та 81 КПК України, вважаю за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність осіб, що не з`явилися, і приходжу до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001876 від 22.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.05.2025 року, захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 заявлено відвід судді ОСОБА_5 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, посилаючись на її упередженість.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями ст. 75, ст. 76 КПК України визначено чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Так, у заяві про відвід заявник посилається на те, що суддя ОСОБА_5 , на його переконання, має родинні зв`язки з прокурором та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, зацікавлена у результатах розгляду вказаного провадження, крім того безпідставно відмовляє у задоволенні численних клопотань сторони захисту, чим перешкоджає реалізувати процесуальні права, що на думку захисника свідчить про її упередженість.

Разом з цим, під час судового розгляду вказаної заяви, за наданими суду матеріалами, не встановлено наявності певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін, окрім того заявником не доведені обставини, які б ставили під сумнів неупередженість судді ОСОБА_5 .

Зокрема, що стосується посилання захисника на те, що суддя ОСОБА_5 має родинні зв`язки з прокурором і потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та зацікавлена у результатах розгляду вказаного провадження, то суд відхиляє такі доводи, як необґрунтовані, оскільки захисником не було надано жодних доказів на підтвердження своїх слів, крім того, на запитання суду, захисник повідомив, що вказані обставини підтвердити доказами не може, водночас переконаний у їх правдивості.

Отже, аналізуючи доводи захисника, які викладені у його заяві про відвід та зазначені ним у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що такі доводи полягають у тому, що захисник, з огляду на його суб`єктивне трактування норм закону, фактично не погоджується з процесуальними рішеннями судді, прийнятими в ході розгляду вказаного кримінального провадження, що в свою чергу не свідчіть про упередженість судді та не може бути підставою для її відводу.

Будь-яких інших підстав для відводу судді у судовому засіданні не встановлено.

Між тим, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відповідно до ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ж ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що заявником в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді ОСОБА_5 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави згідно вимог кримінального процесуального закону України для відводу судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001876 від 22.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: