Справа № 369/5621/25
Провадження № 1-кс/369/1070/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004277 від 04.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004277 від 04.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, заявниця зазначає, що з 04 жовтня 2023 року органами досудового розслідування проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0004277 за ознаками ст. 190 ч. 4 КК України. Ухвалою слідчого судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року у справі № 369/1398/25 належний їй на праві власності телефон марки «ХІАMI Communnication C.O.» 3 відповідними контактними номерами, арештовано на задоволення клопотання прокурора Бучанської прокуратури Київської області.

Під час вирішення цього процесуального питання слідчим суддею, вона як власник відповідного майна, присутня не була. З моменту внесення відповідних відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення і на даний час про підозру у вчиненні жодного злочину ні їй, ні іншим особам у кримінальному провадженні № 0004277 не повідомлено. Цивільний позов у згаданому кримінальному провадженні не заявлено.

Заявник зазначає, що починаючи з моменту вилучення належного заявниці майна і по цей день сплинув значний проміжок часу. Відтак органи досудового розслідування, з додержанням всіх розумних строків мали реальну можливість провести всі необхідні і можливі слідчі дії з використанням мого арештованого телефону, а саме провести його огляди, включаючи повторні, фотографування, необхідні експертні дослідження та інше.

На даний час, в умовах дорожчання товарів і послуг заявник отримує незначну за розміром заробітну плату, а відтак позбавлена можливості придбати інший засіб мобільного зв`язку, який необхідний мені для спілкування з близькими родичами, колегами по роботі та знайомими, для здійснення оплати комунальних послуг та придбання продуктів харчування в

магазинах. Отже, наразі існує реальна необхідність у використанні належного заявнику мобільного телефону для задоволення власних потреб та потреб моєї сім`ї, у тому числі, з метою комунікації.

Як зазначає заявник, тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні, недоведеність моєї вини у відповідному кримінальному правопорушенні і його наслідках, тривалість обмеження заявника у праві користування своїм майном, вочевидь вказують на те, що на цей час в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала подальша потреба.

На підставі зазначеного, заявниця просила слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2025 року у справі № 369/1398/25, на належний мені на праві власності мобільний телефон марки «ХІАМІ Communnication С.О.» з відповідними контактними номерами.

У судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву в якій клопотання про скасування арешту майна підтримала, просила задовольнити клопотання, з підстав вказаних у клопотанні.

Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

З урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, положень ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0004277 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого обшуку ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадження здійснюється Бучанською окружною прокуратурою Київської області.

В рамках зазначеного кримінального провадження суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 ухвалою № 369/1398/25 від 27.01.2025 року, за клопотанням прокурора Бучанської окружної Київській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004277 від 04.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнила вимоги та постановила накласти арешт на:

- системний блок від службового комп`ютеру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 інв. №16365 (102460208) Celeron G1840 (Н81М-К) вул. Гоголя 107, каб 1 жорсткий диск 1 терабайт, ОЗУ 4GB;

- нотатки на 2-х аркушах, які вилучено на робочому місці ОСОБА_7 та які поміщено до спеціального пакету WAR1155131;

- особистий мобільний телефон ОСОБА_3 , Xiami Communications C.O. Lto model: 23122PCD1G IMEI1: НОМЕР_1 iccid1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , з контактним номером телефону НОМЕР_4 , НОМЕР_5 який поміщено до спеціального WAR 1155132;

- особистий телефон ОСОБА_7 , SAMSUNG SM-M336B/DS imei1: НОМЕР_6 , imeі2: НОМЕР_7 з контактним номером телефону НОМЕР_8 , НОМЕР_9 який поміщено до спеціального пакету WAR1155132;

- пенсійну справу ОСОБА_9 (103) АДРЕСА_1 , номер справи 155899; пенсійну справу ВПО ОСОБА_10 (333) АДРЕСА_2 , номер справи 157045; пенсійну справу ЧАЕС-1 ОСОБА_11 (325) АДРЕСА_3 номер справи 156221;

- пенсійну справу ОСОБА_12 (117) АДРЕСА_4 номер справи 150902, службова записка щодо передачі пенсійних справ на ретроконвенсію на 7 арк..

Слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні існує два види інтересів - суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції та особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду у справі № 369/1398/25 від 27.01.2025 року, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках кримінального провадження № 0004277 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого обшуку ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, процесуальні заходи його забезпечення щодо майна, а саме - особистий мобільний телефон ОСОБА_3 , Xiami Communications C.O. Lto model: 23122PCD1G IMEI1: НОМЕР_1 iccid1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , з контактним номером телефону НОМЕР_4 , НОМЕР_5 який поміщено до спеціального WAR 1155132, відпала потреба, а відтак такий арешт майна підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, враховуючи позицію заявника, з огляду та ті обставини, що арешт був накладений з метою збереження речових доказів, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004277 від 04.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/1398/25 від 27.01.2025 року, на особистий мобільний телефон ОСОБА_3 , Xiami Communications C.O. Lto model: 23122PCD1G IMEI1: НОМЕР_1 iccid1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , з контактним номером телефону НОМЕР_4 , НОМЕР_5 який поміщено до спеціального WAR 1155132, накладений у кримінальному провадженні за № 0004277 від 18.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого обшуку ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1