Справа № 367/8420/25
Провадження по справі № 1-кп/367/954/2025
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду клопотання продовження строків тримання під вартою по кримінальному провадженню, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кононча Канівського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ЗС України, раніше неодноразово судимого,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області з Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000441 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник заперечували відносно клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити, а обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, з огляду на наступне.

Так судом встановлено, що 26.05.2025 приблизно о 15 год., перебував у приміщенні будівельного вагончику, розташованого на території будівельного майданчику ЖК «Бургундія», що за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Технологічна разом із ОСОБА_6 . Помітивши, що ОСОБА_6 вийшов з приміщення будівельного вагончика, він вирішив викрасти його майно. Перебуваючи в приміщенні вказаного вагончика він звернув увагу на мобільний телефон, гаманець, ключи від автомобіля, які вирішив таємно викрасти з метою обернення на свою користь та особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, він взяв майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме:- мобільний телефон «Самсунг Гелексі М31», 128 Gb, вартістю 3243 гривні 33 копійки, у чорному силіконовому чохлі, вартістю 82 гривні 37 копійок, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності не представляє; чоловічій шкіряний гаманець «ESTRO», вартістю. 682 гривні 50 копійок, у якому знаходились грошові кошти в сумі 2000 гривень та 50 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 26.05.2025 становить 2349,75 гривень; ключи від автомобіля, які матеріальної цінності не представляють, усього майна на загальну суму 8357 гривень 95 копійок.

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

26.05.2025 приблизно о 15 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, правомірно перебував у приміщенні будівельного вагончику, розташованого на території будівельного майданчику ЖК «Бургундія», що за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Технологічна разом із ОСОБА_6 . Помітивши, що ОСОБА_6 вийшов з приміщення будівельного вагончика, та що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 таємно, шляхом вільного доступу таємно викрав важливі особисті документи, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , міжнародне посвідчення на право управління прогулянковим судном серії НОМЕР_6 , студентський квіток на ім`я ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння іншим важливим особистим документом.

26.05.2025 приблизно о 15 год., правомірно перебував у приміщенні будівельного вагончику, розташованого на території будівельного майданчику ЖК «Бургундія», що за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Технологічна разом із ОСОБА_6 , вирішив незаконно заволодіти належним останньому автомобілем марки «Mersedes Sprinter» білого кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , який був припаркований біля будівельного вагончику.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Mersedes Sprinter» білого кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , ОСОБА_5 , маючи при собі ключі від автомобіля, які були ним попередньо викрадені, підійшов до даного автомобіля, впевнився, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключа відчинив дверцята водія транспортного засобу та сів за кермо.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки «Mersedes Sprinter» білого кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , ОСОБА_5 усвідомлюючи, що діє поза волею власника даного автомобілю ОСОБА_6 , не маючи на нього ані дійсного, ані передбаченого права, завів двигун за допомогою ключів, та поїхав з території ЖК «Бургундіяя» по вул. Технологічна, в м. Ірпінь Київської області в напрямку місця свого проживання в с. Ліплява Каневського району Черкаської області.

Рухаючись по автодорозі Н-01 на 102 км в м. Миронівка Обухівського району був зупинений працівниками поліції ВП № 2 (м. Миронівка) Обухівського РУП ГУНП в Київській області. Вартість автомобіля марки «Mersedes Sprinter» білого кольору, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 , на момент вчинення злочину становила 481277 гривень 78 копійок. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчинене повторно.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судовою провадження - судом за клопотанням прокурора.

Підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч 1. ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, зважаючи на те, що по провадженню не допитані свідки, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суддя приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, обвинувачений не має джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні немає. Тобто в останнього на даний час фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які могли б його утримати від переховування від суду.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди в уникненні від правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, стороною захисту не наведено та не надано доказів на підтвердження цього.

Враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених даних, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд приходить до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчить, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

З огляду на викладене, керуючись, ст. 176-178, 183, 199, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів.

Ухвала продовження строку тримання під вартою діє з 25.07.2025 р. по 21.09.2025 р. включно.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом 5 днів та проголошено о 09-30 год 28.07.2025 р.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1