Провадження № 1-кп/127/626/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження №0000102 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою загальною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, працевлаштованого офіційно у ТОВ «Тредіс», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 07 травня 2025 року близько 17:30 год, прогулюючись вздовж вулиці Синьоводської у місті Вінниці Вінницької області, у траві, знайшов прозорий пакет з полімерного матеріалу із вмістом кристалічної речовини, та заховав його у передню праву кишеню штанів, в які був одягнений, таким чином незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP.

Цього ж дня близько 17:50 год ОСОБА_4 поблизу будинку № 246 на вулиці Синьоводській у місті Вінниці Вінницької області, був помічений та зупинений поліцейськими сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області з метою перевірки документів відповідно до ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», на запитання яких про наявність заборонених речовин, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання особливо небезпечної психотропної речовини будуть викриті, повідомив, що зберігає у передній правій кишені своїх штанів особливо небезпечну психотропну речовину - PVP для власного вживання без мети збуту.

Надалі на місце події прибула слідчо-оперативна група. В ході проведення працівниками поліції огляду місця події в період часу з 18:46 год по 18:51 год 07 травня 2025 року поблизу будинку № 246 на вулиці Синьоводській у місті Вінниці ОСОБА_4 за добровільної згоди в присутності понятих видав працівникам поліції з передньої правої кишені своїх штанів прозорий пакет з полімерного матеріалу із вмістом кристалічної речовини, який було вилучено та направлено на експертне дослідження.

Згідно з висновком експерта від 15.05.2025 в наданій на дослідження кристалічній речовині, що знаходиться у спеціальному пакеті «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ», за номером PSP 1455814, міститься особливо небезпечна психотропна речовина обіг яких заборонено - PVP. В досліджуваній речовині, масою 3,3333 г, маса PVP становить 2,6433 г.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Обвинувачений зазначив, що придбав дану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та шкодує про скоєне.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст всіх обставин справи, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує визнання вини обвинуваченим. Також вважає правдивими показання ОСОБА_4 та не ставить під сумнів незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, оскільки останнім було визнано усі обставини, викладені у обвинувальному акті.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 (з наступними змінами), при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у скоєнні злочину, суди повинні суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зокрема ту обставину, що на ОСОБА_4 відповідно до характеристики Сокиринецького старостинського округу Луки-Мелешківської сільської ради від 16.05.2025 №04-15/81, скарг не надходило.

Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерепія» № 2811 від 27.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під диспансерним спостереженням не перебуває, за медичною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебуває.

Відповідно до довідки КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/5608 від 28.05.2025 ОСОБА_4 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався.

Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції відповідної статті КК України.

В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, тому на переконання суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а відтак до останнього слід застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та відповідним іспитовим строком.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-25/10554-НЗПРАП від 15.05.2025, оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину, на загальну суму 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 копійок.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65 - 67, 309 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2025 по справі № 127/14253/25.

Речовий доказ у кримінальному провадженні №0000102, а саме:

- сейф-пакет №200254485, в середині якого кристалічна речовина PVP, первинне пакування спец.пакет «НПУ» з індивідуальним номером PSP 1455814 знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: