СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/906/25
ун. № 759/2603/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінальних провадженнях, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 16.01.2025 за № 0000057 та 29.01.2025 за № 0000346, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309; ч. 4 ст. 185 КК України,

клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебувають кримінальні провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2025 за № 0000057 та 29.01.2025 за № 0000346, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309; ч. 4 ст. 185 КК України.

Через канцелярію суду прокурор подав клопотання про продовження стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник, думку якого підтримала обвинувачена, заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, з тих підстав, що згідно з висновком судової товарознавчої експертизи сума збитків є недостатньою для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання прокурора та вислухавши думку учасників судового провадження, а також враховуючи положення кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 КПК України, суд дійшов таких висновків.

Ретельно проаналізувавши доводи, наведені прокурором та стороною захисту, суд дійшов до висновку про те, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке інкриміноване обвинуваченій, дані про особу обвинуваченої, у своїй сукупності свідчать про те, що на даний час наявні такі ризики як: обвинувачена, перебуваючи на волі зможе ухилятися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується; мотиви, за яких вона вчинила дії, що ставляться її у провину; тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи її попередню поведінку.

Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, а саме: її вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою, відомості про місце її проживання у м. Києві, відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність родини й утриманців, не працює, а також те, що вона раніше судима.

При цьому, характеризуючі дані обвинувачену не переважають можливих ризиків неправомірної її поведінки.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашнього арешту, стосовно обвинуваченої, для запобігання ризикам, наведеним вище.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до обвинуваченої інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченій ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 вересня 2025 року включно, і утримувати її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, а саме 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду з встановленою періодичністю;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, - не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити обвинуваченій та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1