Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/415/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 401/1143/24 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 249 (162) І ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000332за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України і призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України. Стягнуто на користь держави заподіяну шкоду внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища незаконним добуванням (виловом) риби в розмірі 175 885,38 грн. Відповідно до ст.96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Цивільний позов прокурора залишити без розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду не ґрунтуються на оцінці змагальних версій обвинувачення і захисту, а лише формально продовжують суть і зміст обвинувального акту. Натомість версія захисту, із наданням іншої інтерпретації як самій події, так й іншого (протилежного) значення наявним у справі доказам, яка висловлена як самим обвинуваченим під час його допиту в суді, так і його захисником у дебатах, взагалі не оцінена судом на предмет наявності (відсутності) сумнівів у винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , і не відхилена судом шляхом ухвалення обґрунтованого і вмотивованого вироку. Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, посилаючись на те, що не вчиняв незаконне зайняття рибним промислом. При цьому, суд не взяв до уваги його пояснення і не оцінив критично показання свідка ОСОБА_9 . Крім того, показання свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 свідчать про той факт, що для огляду місця події була залучена особа, яка була зацікавлена в його результатах, а отже такий доказ як протокол огляду місця події та здобуті на його підставі інші докази є недопустимими. Також, під час проведення огляду місця події ОСОБА_7 працівники поліції, зокрема дізнавач, не повідомили в якому процесуальному статусі під час цієї слідчої дії там перебуває обвинувачений, а сам він думав, що є свідком правопорушення. Внаслідок таких дій дізнавача та неповідомлення ОСОБА_7 про його права, дізнавачем було порушено право ОСОБА_7 на захист, що є істотним порушенням прав людини та основоположних свобод, а відтак протокол огляду місця події та здобуті на його підставі інші докази є недопустимими. Отже, суд не надав належної оцінки суперечливим доказам у провадженні, не зазначив чому відкинув версію захисту із тлумаченням значення наявних у справі доказів, а самі висновки суду, при наявності сумнівів щодо винуватості ОСОБА_7 не підтверджуються жодними доказами у справі, окрім показань зацікавленого в результатах своєї роботи свідка ОСОБА_9 .

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним за те, що він 18 грудня 2023 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, з метою незаконного вилову риби неподалік від свого місця проживання на дачі, прибув на узбережжя Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища річки Дніпро поблизу Садівничого товариства «Автомобіліст» (Капусти) м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області з незаконними знаряддями лову риби та гумовим човном. Діючи з протиправним умислом, за допомогою гумового надувного човна марки «BARK» B-250, ОСОБА_7 вийшов на воду Цибульницької затоки, де без дозволу рибоохорони виставив незаконне знаряддя лову, а саме: одну сітку білого кольору висотою 1,5 м, довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм., після чого став очікувати доки наловиться риба. Реалізуючи свій протиправний задум до кінця, 18 грудня 2023 року, близько 18 години, ОСОБА_7 за допомогою гумового надувного човна марки «BARK» B-250 витягнув з води виставлену ним сітку разом із виловленою рибою, та повернувся на узбережжя Цибульницької затоки, де був викритий у вчиненому працівником Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області.

При цьому, 18 грудня 2023 року в період часу з 20 години 40 хвилин по 21 годину 02 хвилин в ході огляду місця події у ОСОБА_7 було вилучено одну сітку білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм., гумовий надувний човен марки «BARK» B-240 зеленого кольору, два дерев`яних коричневих весла, 1 полімерний білий мішок, залізний гак з зеленою мотузкою та шматком деревини, а також виловлену рибу таких видів: плітка в кількості 5 штук, карась сріблястий в кількості 41 штуки, плоскирка в кількості 17 штук, лящ в кількості 9 штук, сазан в кількості 1 штуки.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 порушив «Правила любительського і спортивного рибальства», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1126 від 18.07.1998 та наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за №269/3562, а саме пункт 3.15, зазначених Правил, щодо заборони застосування без дозволу рибоохорони заборонених знарядь лову, а саме, сітки білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм. (знаряддя лову, виготовлене із сіткоснастевого матеріалу), чим порушив ст. 52-1, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» (відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання відтворення тваринного світу) та своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, чим заподіяв істотну шкоду рибним ресурсам держави на загальну суму 117 776 (сто сімнадцять тисяч сімсот сімдесят шість гривень) гривень, яка є істотною шкодою.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, обґрунтований дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 249 КК України об`єкт цього кримінального правопорушення є встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища. Предметом злочину виступають водні живі ресурси, це, зокрема риби різних видів на всіх стадіях свого розвитку.

Об`єктивна сторона наведеного кримінального правопорушення характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння незаконне зайняття рибним добувним промислом; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Зайняття водним добувним промислом це дії, які полягають у вилученні (ловля, збирання, добування тощо) будь-якими знаряддями (промисловими, любительськими, забороненими) водних живих ресурсів із природного середовища.

Незаконність зайняття рибним добувним промислом означає, що зайняття вказаним промислом відбувається, зокрема у разі забороненими знаряддями і способами лову. Оскільки диспозиція ст. 249 КК України має бланкетний характер, для з`ясування змісту умов незаконності потрібно звертатись до нормативних актів, які регулюють порядок здійснення рибальства в Україні.

На відповідний нормативний акт є посилання у вироку, що оскаржується, - п. 3.15 «Правила любительського і спортивного рибальства», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1126 від 18.07.1998 та наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за №269/356, що діяли на час вчинення цього кримінального проступку обвинуваченими.

Цими Правилами передбачено заборону лову водних живих ресурсів із застосуванням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань (п. 3.15 Правил).

Суд першої інстанції врахував, що обвинувачений не визнав свою вину, пояснивши, що дійсно у вечірній час 18 грудня 2023 року він повертався з міста Світловодська на дачу свого батька, яка знаходиться в Садовому товаристві «Автомобіліст» на капустах, де він проживає. Коли він проходив по дорозі по Ревівській дамбі, то побачив на березі водосховища гумовий човен (лодку). Він по берегу став підходити щоб подивитися лодку. У цей час до нього підійшов невідомий, який представився інспектором ОСОБА_9 , та показав посвідчення. На питання інспектора, він повідомив, що лодка йому не належить. Інспектор запропонував йому залишатися на місці біля лодки до приїзду працівників поліції, та бути свідком. На пропозицію інспектора він залишився на місці чекати приїзд поліції. Коли приїхали працівники поліції, які залучили понятих для огляду місця події, він повідомив дізнавачу, що виявлена лодка з сіткою йому не належить.

Незважаючи на зайняту обвинуваченими позицію щодо невизнання винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, за обставин, встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції, вона підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності, та наведеними у вироку такими доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_9 повідомив, що працює головним державним інспектором Кіровоградської рибохорони. Обвинуваченого ОСОБА_7 він знає, так як неодноразово затримував ОСОБА_7 за фактами незаконного вилову риби сітками в районі того самого місця ОСОБА_12 затоки, біля дач. Дійсно, 18 грудня 2023 року він здійснював рейд на Кременчуцькому водосховищі у Цибульницькій затоці біля садового кооперативу «Капусти». З дороги на Ревівській дамбі у Цибульницькій затоці він помітив на воді човен на відстані 100-150 метрів від дамби. Човен він побачив у прилад нічного бачення тепловізор, та спостерігав за човном близько 40 хвилин, поки човен був на воді. Коли човен підійшов до берега дамби, з човна виліз чоловік та став тягнути за мотузку човен за собою до берега. Він підійшов та затримав рибалку, яким виявився ОСОБА_7 , який був у гумовому костюмі для вилову риби. У виявленому гумовому човні ОСОБА_7 була одна сітка з рибою. ОСОБА_7 заперечував вилов риби, казав, що човен і сітка не його. Він викликав на місце слідчо-оперативну групу. Працівники поліції на місці події склали протокол огляду місця події, який проводився з відеозаписом.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_10 повідомив, що дійсно у вечірній час близько 20 години 18 грудня 2023 року він їхав автомобілем додому у с. В.Андрусівка. На Ревівській дамбі його зупинили працівники поліції та запропонували бути понятим під час огляду місця події. Підтвердив, що на березі дамби було виявлено гумовий човен на веслах, в якому була сітка з рибою. Біля човна перебував ОСОБА_7 , який пояснив, що йшов на дачу та знайшов човен. Впізнає ОСОБА_7 , у якого був ніж, яким він вирізав рибу з сіток та був одягнутий у резинові чоботи. Поліція перерахувала рибу. Проводилася відеозйомка.

Свідок ОСОБА_13 місцевому суду повідомив, що дійсно у вечірній час близько 20 години 18 грудня 2023 року він повертався автомобілем додому у с. Микільське. На Ревівській дамбі його зупинили працівники поліції та запропонували бути другим понятим під час огляду місця події. Підтвердив, що коли спустилися до води на березі дамби було виявлено гумовий човен в якому була сітка з рибою. Біля човна перебував ОСОБА_7 у якого був ніж, яким він доставав рибу з сіток. Поліція перерахувала рибу, де було: лящ, карась, короп, тарань, всього 100 штук. Проводилася відеозйомка.

Посилання захисника щодо зацікавленості ОСОБА_9 , як працівника Кіровоградської рибохорони та свідка ОСОБА_10 , апеляційний суд вбачає необґрунтованими. Зазначені вище показання свідків, суд правильно визнав достовірним джерелом доказів.

Будь-яких даних, які б спростовували показання наведених свідків та свідчили, що вони обумовлюють обвинуваченого, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Тільки та обставина, що свідок ОСОБА_9 є працівником Управління, не свідчить про їх заінтересованість в результаті розгляду справи. Свідок повідомив виключно ті факти, очевидцем яких він був безпосередньо, при виконанні ним своїх службових обов`язків, на які суд і послався у вироку.

Відомостей про упередженість свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 матеріали кримінального провадження також не містять.

Окрім того, ці показання свідків узгоджуються з фактичними даними таких письмових доказів.

У відповідності до протоколу огляду місця події від 18.12.2023 та відеозаписом до нього, встановлено, що 18 грудня 2023 року в період часу з 20 години 40 хвилин по 21 годину 02 хвилин на узбережжі Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища річки Дніпро поблизу Садівничого товариства «Автомобіліст» (Капусти) в районі м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, було виявлено ОСОБА_7 у якого було вилучено одну сітку білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм., гумовий надувний човен марки «BARK» B-240 зеленого кольору, два дерев`яних коричневих весла, 1 полімерний білий мішок, залізний гак з зеленою мотузкою та шматком деревини, а також свіжу виловлену рибу таких видів: плітка в кількості 5 штук, карась сріблястий в кількості 41 штуки, плоскирка в кількості 17 штук, лящ в кількості 9 штук, сазан в кількості 1 штуки (а.с.84-88, 90 том №1).

Разом з тим, сторона захисту фактичні дані наведеного протоколу не оспорювала, зокрема й щодо опису вилучених речей.

Речовими доказами, а саме: одна сітка білого кольору висотою 1,5 м., довжиною 60 м., з діаметром вічка 45 мм.; гумовий надувний човен марки «BARK» B-240 зеленого кольору та два дерев`яних коричневих весла; 1 полімерний білий мішок; залізний гак з зеленою мотузкою та шматком деревини; виловлена риба таких видів: плітка в кількості 5 штук, карась сріблястий в кількості 41 штуки, плоскирка в кількості 17 штук, лящ в кількості 9 штук, сазан в кількості 1 штуки, які було тимчасово вилучено під час огляду місця події 18 грудня 2023 року, які постановами слідчого від 19 грудня 2023 року як речові докази приєднано до кримінального провадження, та на які ухвалою слідчого судді від 21 грудня 2023 року було накладено арешт (а.с.95-107, том №1).

Розрахунком розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів гр. ОСОБА_7 від 21 грудня 2023 року. Розмір матеріальної шкоди становить 117776 (а.с. 111, том №1).

Повідомленням Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України від 02 квітня 2024 року, згідно якого за кількісними показниками промислового запасу іхтіофауни, гранична величина загального збитку рибному господарству Кременчуцького водосховища, що дозволяє характеризувати шкоду, як істотну, станом на 2023 рік становить 4174 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Шкода рибному господарству України, яка завдана вилученням водних біоресурсів відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000332 від 19 грудня 2023 року є істотною (а.с. 114, том №1).

Результатами судової інженерно-екологічної експертизи, які містяться у висновку експерта №2936 від 12 квітня 2024 року, відповідно до якого, внаслідок вилову гр. ОСОБА_7 водних біоресурсів (риби) у кількості 73 шт., що мав місце 18 грудня 2023 року в акваторії Цибульницької затоки Кременчуцького водосховища, яке розташоване в Олександрійському районі Кіровоградської області, довкіллю (водному об`єкту) було заподіяно істотну шкоду за ознакою добування великої кількості риби (а.с.118-134, том №1).

Позовною заявою прокурора в інтересах Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області (Кіровоградський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_7 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища незаконним добуванням (виловом) риби в розмірі 117776 грн. (а.с. 11- 30 том №1).

Проаналізувавши наведені докази, суд першої інстанції встановив, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, доведена в повному обсязі та з цих підстав обґрунтовано не прийняв до уваги позицію захисту обвинуваченого про його невинуватість.

З цим висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки в основу обвинувального вироку судом взято до уваги належні, допустимі та достатні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника про те, що зібрані письмові докази у вказаному кримінальному провадженні та похідні від них докази є неналежними.

У цьому кримінальному провадженні наведених підстав для визнання доказів неналежними не встановлено.

Що стосується доводів апелянта про ненадання належної оцінки показанням обвинуваченого, який вказав на те, що сітки та човен йому не належать, а він лише проходив повз човна, то їх суд розцінює виключно як спосіб захисту.

На переконання колегії суддів, сукупність даних про перебування обвинуваченого у човні на воді у нічний час доби, дії останнього під час його викриття працівниками поліції, а також зафіксовані у відповідних протоколах відомості, не викликають жодних сумнівів у правильності встановлених судом обставин.

На підтвердження встановлених фактичних обставин, які у повному обсязі відтворюють картину події та викривають обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано посилається на показання вищевказаних свідків, та на дані письмових і речових доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, досліджені судом.

Доказами незаконного зайняття ОСОБА_7 рибним промислом є вилучені у нього знаряддя лову, його перебування біля водойми, вилучення риби.

Посилання захисника на недопустимість протоколу огляду місця події від 18.12.2023 з огляду на те, що вказана слідча дія проводилася без повідомлення ОСОБА_7 в якому процесуальному статусі він перебуває є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів апеляційного суду зважає на те, що огляд місця події у цьому кримінальному провадженні, проводився дізнавачем як невідкладна слідча дія, на момент проведення якої у розпорядженні правоохоронних органів не було інформації щодо точних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки вони підлягали встановленню в ході проведення досудового розслідування. Таким чином, на момент проведення слідчої дії жодна особа не мала процесуальних статусів, визначених КПК України.

Доводи сторони захисту, про те що протокол огляду місця події від 18.12.2023 складений з порушеннями норм КПК України, а слідством під час проведення слідчої дії не було дотримано процесуальних гарантій, таких як право на залучення адвоката та не було роз`яснено положень ст.63 Конституції України, є безпідставними.

Відсутність захисника під час проведення огляду місця події не тягне за собою недопустимості доказів, отриманих під час цієї слідчої дії. Якщо на момент проведення огляду місця події особа ще не мала статусу підозрюваного, то роз`яснення прав, зокрема права на захисника та права не свідчити проти себе, не є обов`язковим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності, допустимості, достатності доказів та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку. Підстав для скасування вироку через недоведеність винуватості обвинувачених та закриття кримінального провадження, як про це ставить питання сторона захисту, колегія суддів не знаходить.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, його наслідків, даних про особу обвинуваченого та визначено в межах санкції ч.1 ст.249 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ: