Справа № 746/327/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Срібне кримінальне провадження № 0000063 від 11 червня 2025 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом від 30 червня 2025 року та угодою про примирення між потерпілою і підозрюваним від 30 червня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Араповичі Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2025 року, близько 22-ї години, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї житлового будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи протиправність своїх дій та маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час раптово виниклої сварки з раніше знайомою ОСОБА_5 умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в область правого плеча, в послідуючому руками умисно стискав руки ОСОБА_5 з метою спричинення болісних відчуттів та нанесення тілесних ушкоджень, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця внутрішньої поверхні лівого плеча, синця нижньої третини лівого плеча, синця середньої третини лівого передпліччя, синця середньої третини правого плеча, синця середньої третини лівого передпліччя, які згідно з висновком судово-медичного експерта від 26 червня 2025 року № 136 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у спричиненні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 125 КК України.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, 30 червня 2025 року, між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , за ініціативою потерпілої, укладено угоду про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за частиною першою статті 125 КК України. Угода містить посилання, що її укладено добровільно, укладення цієї угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Згідно з умовами цієї угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України. Сторони узгодили, що за скоєння кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу у розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн.

Угода також містить посилання на те, що потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 розуміють наслідки укладення між ними угоди про примирення, передбачені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду між ним та потерпілою, вказав, що наслідки укладення, затвердження та невиконання цієї угоди йому зрозумілі. Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказала, що претензій матеріального характеру не має, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди їй зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що умови укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 угоди відповідають вимогам КПК та КК України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України. Підстав для відмови у затвердженні цієї угоди немає.

Заслухавши сторони угоди, з`ясувавши думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам чинного кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468475 цього Кодексу.

За правилами статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд зазначає, що кримінальне правопорушення за частиною першою статті 125 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні якого визнається доведеною, згідно з частиною першою статті 477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення, як це передбачено частиною п`ятою статті 474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого, чи цілком він розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; а також, чи цілком обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; чи зрозумілий йому характер обвинувачення; вид покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення, під час підготовчого судового засідання, суд також з`ясував у потерпілої ОСОБА_5 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Отже, у підготовчому засіданні, шляхом опитування обвинуваченого та потерпілої, відповідно до вимог частини шостої статті 474 КПК України суд переконався, що укладення сторонами кримінального провадження угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Отже, угода про примирення, укладена 30 червня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України та КК України і є всі підстави для її затвердження й ухвалення вироку, оскільки підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

За змістом частини другої статті 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Частиною п`ятою статті 65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене

сторонами угоди. Аналогічне положення міститься у частині першій статті 475 КПК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю, матеріальні збитки потерпілій не завдані.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 66 КК України).

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (пункту 13 частини першої статті 66 КК України).

За встановлених у підготовчому засіданні обставин суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, повністю доведена, суд вважає, що узгоджена сторонами угоди міра покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, процесуальні витрати у справі відсутні.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 368, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 червня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1