ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7256/18
провадження № 1-кп/753/158/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004462, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 257, ч. 3 ст. 27 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 15 п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 296; ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 296; ст. 257; ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257; ч. 1 ст. 263; ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257; ч. 4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ч. 5 ст. 27 п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ст. 257 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 , звернулась до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_8 на особисте зобов`язання, обґрунтоване наступним. Так, 25.03.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва продовжено застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком дії до 23.05.2022 року включно з одночасним визначенням застави у розмірі 744 300,00 грн., без покладення додаткових обов`язків визначених ст. 194 КПК України.

01.04.2022 року за ОСОБА_8 внесені грошові кошти - заставу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Адвокат звертала увагу, що обвинувачений перебуває під заставою 2 роки і 4 місяці, протягом яких зразково та бездоганно виконує єдиний обов`язок - явки до суду, демонструючи суду законну слухняність та правову свідомість. Доказів порушення даного обов`язку чи не належного його виконання матеріали судової справи не містять, зокрема, стороною обвинувачення таких доказів не здобуто та до суду не надано. Також вказувала на мінімізацію ризику впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, оскільки протягом судового розгляду жоден із вказаних осіб не звертався до працівників поліції з заявами про спроби незаконного впливу з боку обвинуваченого з метою їх зміни показань. Більше того, зазначала про відсутність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, так як ОСОБА_8 протягом часу перебування під слідством та судового розгляду, не було вчинено інших кримінальних чи адміністративних правопорушень.

Наголошувала на тому, що з перебігом часу не ефективного судового розгляду, зокрема, з моменту зміни колегії суддів, за понад рік формального судового провадження, конструктивне судове засідання з дослідження доказів було проведене лише раз.

Серед факторів, що слугують аргументом на користь пом`якшення діючого запобіжного заходу адвокат називала стан здоров`я обвинуваченого, його лікування у стаціонарному кардіовідділенні, наявністю утриманців, пенсійний вік, цивільно-правові зобов`язання перед заставодавцем. Також зауважила, що без згоди заставодавця застава не зможе бути використана в разі задоволення цивільного позову.

З урахуванням викладеного просила: змінити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді грошової застави на особисте зобов`язання з покладенням обов`язку явки до суду.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підтримали заявлене клопотання, обвинувачений ОСОБА_9 у вирішенні вказаного питання покладався на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на його безпідставність та звертав увагу на те, що застава як запобіжний захід слугує попередженням настання ризиків, а не усунення їх наслідків. Наголошував, що ризики досі існують, а їх ненастання є виключно підтвердженням дієвості застосованого запобіжного заходу.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_13 зазначив, що судові засіданні не відбуваються за клопотаннями сторони захисту, проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що запобіжний захід у виді застави в подальшому може слугувати забезпеченням цивільного позову.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд приходить на наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження до ухвалою суду від 25.03.2022 року ОСОБА_8 визначено альтернативний запобіжний захід - заставу.

Як встановлено у вказаній ухвалі, при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу судом було взято до уваги вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також практику Європейського суду з прав людини, повністю враховано обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, вік обвинувачених, стан їх здоров`я, який на цей час не перешкоджає перебувати під вартою, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, їх репутацію. Також суд врахував характер, тяжкість і наслідки кримінального правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_8 та оцінив ризики, визначені ст. 177 КПК України. Суд прийшов до висновку, що матеріали провадження містять дані, які доводять існування ризиків, зокрема ризик переховування від суду, а також врахував те, що на цей час не допитані потерпілі та свідки, що свідчить про те, що існує ризик незаконного впливу, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_8 на цих осіб.

Разом з тим, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях вказував на необхідність обговорення можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, враховуючи тяжкість та характер інкримінованих обвинуваченим злочинів, характеристику осіб обвинувачених, значну тривалість перебування обвинувачених під вартою, наявність вмотивованих та обґрунтованих клопотань обвинувачених та захисників про зміну запобіжних заходів, у тому числі на запобіжні заходу у виді застави, суд вважав за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави в межах п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України.

У зв`язку із внесенням суми застави обвинувачений був звільнений з-під варти.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Суд погоджується з твердженням сторони захисту про те, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дещо знижуються, проте, на думку суду, встновлені ризики продовжують існувати, є реальними, і тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи та даних щодо особи обвинуваченого, а також забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази, які би свідчили про те, що на даний час існують підстави для зміни запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом раніше, стороною захисту не надані. Зокрема, судовий розгляд знаходиться на стадії дослідження доказів і з урахуванням обраного порядку та обсягу дослідження доказів по справі, ні свідки ні потерпілі наразі не допитані, при цьому стороною захисту не заявлялось клопотання про зміну порядку дослідження доказів у справі. Крім того, колегія вважає, що ризик впливу на потерпілих та свідків є реальним, а твердження сторони захисту про незастосування до жодної особи заходів безпеки дійсності не відповідають.

Також колегія суддів, звертає увагу, що саме запобіжний захід у виді застави, без покладення обов`язків на обвинуваченого, надає можливість останньому отримати належне медичне обслуговування та працевлаштуватись з метою фінансового забезпечення себе та осіб, які перебувають на утриманні.

Щодо посилання сторони захисту на належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 з часу набуття ним процесуального статусу у справі, як на підставу для твердження про відсутність ризику переховування, та, як наслідок, можливості зміни запобіжного заходу шляхом зменшення суми застави, колегія суддів зазначає наступне.

Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим судом під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у випадку порушення підозрюваним/ обвинуваченим покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, застава у визначеному розмірі фактично забезпечує виконання особою покладених на неї процесуальних обов`язків та є засобом запобігання перешкоджанню підозрюваним/ обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вказане, на переконання суду, відсутність з боку обвинуваченого будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, в тому числі не вчинення ним дій, направлених на переховування від суду, не є беззаперечним твердженням відсутності ризику переховування. На переконання колегії суддів, відсутність будь-яких порушень свідчить саме про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що в достатній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд прийшов до висновку, що за наведених обставин підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який немає, оскільки наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що ні більш м`які запобіжні заходи, ні тим більше відсутність запобіжного заходу, не зможуть запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянням, які інкримінуються ОСОБА_8 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а встановлені ризики на даний час є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_8 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Також колегія суддів вважає безпідставними твердження адвоката ОСОБА_7 про неефективний судовий розгляд вказаного провадження безпідставними, оскільки судом з метою забезпечення ефективного та вчасного судового розгляду було визначено проведення судових засідань кожного понеділка до кінця судового розгляду, за винятком заздалегідь запланованих днів, що припадають на час відпустки складу суду та учасників провадження, а також неможливості проведення судових засідань з інших поважних підстав, наприклад хвороба, участь у невідкладних діях, тощо. При цьому, відповідні причини оголошення перерв або зняття з розгляду зафіксовані в журналах судових засідань та відповідних довідках.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для зміни застосованого запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді застави на особисте зобов`язання, а тому вважає необхідним у задоволенні заявленого клопотання відмовити.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на особисте зобов`язання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді