справа №176/2944/25
провадження №1-кп/176/438/25
УХВАЛА

04 серпня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Жовті Води, в режимі відеоконференції, на підставі обвинувального акту у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2023 року за №0000354,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2023 року за №0000354.

29 липня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтував тим, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 18.07.2025 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.08.2025.

При цьому прокурор зазначив, що на сьогоднішній день виникла необхідність в продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що зміна обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід або скасування запобіжного заходу, може перешкодити кримінальному провадженню.

Сторона обвинувачення наголошувала на тому, що під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За переконанням прокурора ризики, які були враховані судом при застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, що свідчить про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Зокрема, прокурор вказував, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, останній може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних дій та рішень в розумні строки.

Крім цього, ОСОБА_3 є мешканцем іншої області, що вказує на існування обґрунтованих підстав та можливості там переховуватись, що в сукупності свідчить про доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 , отримавши доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, володіє інформацією стосовно свідків у кримінальному провадженні, які є його співслужбовцями, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Протягом тривалого проміжку часу ОСОБА_3 обіймав посаду навідника 2 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , де вочевидь сформував стійкі відносини як з рядовим так і начальницьким складом військової частини НОМЕР_1 .

Використовуючи зв`язки з військовослужбовцями, ОСОБА_3 , розуміючи, що значна частина свідків у даному кримінальному провадженні є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , при допиті їх в суді повідомить дійсні обставини вчиненого злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , може вжити заходів для впливу на таких осіб з метою надання ними необхідних для ОСОБА_3 показань, їх ненадання, перекручування або спотворення обставин.

За твердженнями сторони обвинувачення, на даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження. І тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому обґрунтовано обвинувачується, як військовослужбовець, може вчинити кримінальні правопорушення, передбачені статтями 402-405, 402, 408, 429 КК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 сторона обвинувачення вважає неможливе, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно прокурор висловив суду думку про можливість призначення даного кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого та свідків.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому просив суд застосувати до свого підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для того щоби останній міг продовжити проходити військову службу.

Одночасно захисник обвинувачено висловив думку про можливість призначення судового засідання у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, приходить до таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області.

Підстав для зупинення чи закриття провадження у справі немає.

Обвинувальний акт складений відповідно вимог ст. 291 КПК України при його затвердженні, прокурором дотримані вимоги процесуального закону. Порушень кримінально-процесуального закону, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, не встановлено.

Враховуючи викладене, відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а також, що всі необхідні дії, пов`язані із підготовкою до судового розгляду судом виконано, кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у судовому засіданні.

В розумінні ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 336 КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Враховуючи те, що на території України введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, суд, для забезпечення безпеки осіб у період воєнного стану та оперативності судового провадження, участь обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні слід забезпечити у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про можливість продовження застосування відносно ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Так, згідно положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому вирішення даного питання судом відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Аналізуючи вказану норму Закону, суд доходе висновку, що запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході. При цьому, на більш м`який запобіжний захід змінюється, якщо обвинувачення змінюється на менш тяжке або ступінь вірогідності неналежної поведінки обвинуваченого стає незначним.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, суд враховує вимоги Європейського суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» вказував на те, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Із викладеного слідує, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи суворість покарання, яке може бути призначене у випадку доведеності вини ОСОБА_3 , характер висунутого обвинувачення, суд погоджується з наявністю ризику того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, оскільки в судом не допитано всіх свідків у даному кримінальному провадженні обвинувачений може намагатися незаконно впливати на вказаних осіб, з метою відмови або зміни в подальшому ними свідчень.

Таким чином, стороною обвинувачення загалом доведено та обґрунтовано клопотання в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і як наслідок необхідності продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За глибоким переконанням суду, менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на даний час не здатні забезпечити виконання процесуальних обов`язків з боку обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували під час обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та існують на даний час, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до 01 жовтня 2025 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-316, 331, 336, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2023 року за №0000354, призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 годину 40 хвилин 14 серпня 2025 року в приміщенні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області суддею одноособово.

У судове засідання на зазначену дату викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати уповноважену службову особу ІНФОРМАЦІЯ_1 встановити особу обвинуваченого, вручити йому пам`ятку про його процесуальні права та перебувати до закінчення судового засідання поряд з ним.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт. Краснопілля Сумської області, громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 01 жовтня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити сторонам для відома та направити до ІНФОРМАЦІЯ_3 право рядку для належного виконання.

Ухвала суду, в частині продовження строку запобіжного заходу, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6