ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 Справа №607/14802/25 Провадження №1-кп/607/1695/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001055 від 04.06.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перемишляни, Перемишлянського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні перебуває дна малолітня дитина, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідент. номер НОМЕР_1 ,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.10.2024 (справа № 607/20795/24), яка набрала законної сили 11.10.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129 1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо умисного невиконання постанови суду. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно, 03.04.2025 о 01:37 год, керуючи транспортним засобом марки «Subaru Legacy», р.н. НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Гайова в м. Тернопіль Тернопільської області, був зупинений працівниками УПП в Тернопільській області ДПП. 03.04.2025 працівниками УПП в Тернопільській області ДПП відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 710203 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА № 4412743 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Таким чином ОСОБА_3 не було добровільно виконано постанову суду, яка набрала законної сили, чим порушено один із основних принципів судочинства обов`язковість судових рішень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся, пояснив, що дійсно все відбувалося так, як описано в обвинувальному акті та надав показання, із яких встановлено, що йому не було відомо, що за дане діяння він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності і того дня він керував транспортним засобом, оскільки змушений був завести свою знайому до місця проживання. Під час руху його зупинили працівники поліції, які виявили, що він уже позбавлений права керування транспортними засобами. Відносно нього складений протокол про вчинення адміністративне правопорушення і постанова про накладення адміністративного стягнення, штраф по якій він оплатив. На місці зупинки 03.04.2025 він не проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, не продував алкотест і не їздив до медичного закладу, а лише відмовився від проходження такого огляду. Про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати та призначаючи йому за даним кримінальним правопорушенням покарання обмежитись штрафом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який має на утриманні малолітню дитину, є не судимим, думку державного обвинувача з приводу виду покарання, яка висловлена в судових дебатах, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено, а зазначена в обвинувальному акті обставина як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння судом не застосовується, так як доказів перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння не зафіксовано, а останній лише відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень у майбутньому.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1