Провадження № 1-кп/344/1280/25
У Х В А Л А

03 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглядаючи під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду з Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_10 за ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 за ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження запобіжних заходів тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які попередньо вручено обвинуваченим та їх захисникам, з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора, вважала, що прокурор повинен подати суду докази на підтвердження обставин, на які посилається. Вважала, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, відсутні. Зокрема, можливість переховування від суду нічим не підтверджено, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, до затримання мав можливість переховуватись від органів досудового розслідування, але вказаних дій не вчинив. Щодо ризику спотворити/знищити речові доказі просила врахувати, що на даний час останні перебувають у камері зберігання речових доказів. Щодо незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, у тому числі обвинувачених, просила врахувати, що позиція обвинувачених ідентична, останні регулярно спілкувались під час ознайомлення з матеріалами справи, підстави для здійснення впливу відсутні. Просила врахувати, що її підзахисний одружений, до затримання здійснював підприємницьку діяльність, має на утриманні малолітню дитину. Просила змінити запобіжний захід на інший, більш м`який домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, а в разі задоволення клопотання прокурора визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 вважав клопотання прокурора необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Просив врахувати молодий вік свого підзахисного, наявність постійного місця проживання, репутацію обвинуваченого, що раніше не судимий. Подав суду відповідь на запит ДУ «УВП (№12)», відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_10 має аутоімунне захворювання, отримує медикаментозне лікування у повному обсязі у відповідних умовах. Просив змінити запобіжний захід на інший, більш м`який домашній арешт, а в разі задоволення клопотання прокурора визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, зауважив, що клопотання стороною захисту отримано вчасно, по змісту відповідає вимогам КПК України. Однак вважав, що сторона обвинувачення повинна довести обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що прокурором не зроблено. Просив змінити запобіжний захід на інший, більш м`який домашній арешт, а в разі задоволення клопотання прокурора визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив суд визначити розмір застави та надати йому можливість пройти службу у Збройних Силах України.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 підтримали думки захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_10 поклався на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали провадження з цього приводу, судом встановлено наступне.

Обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обрано запобіжний захід ухвалами слідчих суддів Івано-Франківського міського суду від 07.03.2025. Ухвалами слідчих суддів Івано-Франківського міського суду від 31.07.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання від вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 на строк до 04.09.2025 включно, щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - до 05.09.2025 року.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Оцінюючи існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає наступне.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що раніше не судимі, репутацію обвинуваченого ОСОБА_11 , що раніше судимий вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2022 за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, 27.11.2024 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 4 місяці 1 день на підставі ст.81 КК України, суд враховує, що кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є тяжкими (ч.2 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.317 КК України) та особливо тяжкими злочинами (ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України), обвинуваченому ОСОБА_10 тяжкими (ч.2 ст.317, ч.3 ст.311, ч.1 ст.263) та особливо тяжкими злочинами (ч.3 ст.307 КК України), обвинуваченому ОСОБА_11 тяжкими (ч.3 ст.311, ч.2 ст.317 КК України) та особливо тяжкими злочинами (ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України), суд вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо переховування від суду, оскільки внаслідок суспільної небезпечності дій, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , враховуючи санкції статей КК України, що інкриміновані обвинуваченим, є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, що призведе до порушення розумних строків судового розгляду; незаконного впливу на учасників кримінального провадження - свідків, інших обвинувачених, які ще не допитувалися під час судового розгляду, зважаючи на процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні та безпосередність дослідження доказів; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від суду. Зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Так, у справі «Бекчиєв проти Молдови» ЄСПЛ вказав, що «ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню». У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що «суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів» («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини»). Суд також враховує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 покладених на них обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинувачених від суду.

Тримання під вартою обвинувачених в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд вважає недоцільним визначати розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 205, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити. Продовжити застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою на строк до 02 листопада 2025 року включно. Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити. Продовжити застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у виді тримання під вартою на строк до 02 листопада 2025 року включно. Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити. Продовжити застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у виді тримання під вартою на строк до 02 листопада 2025 року включно. Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , задовольнити. Продовжити застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у виді тримання під вартою на строк до 02 листопада 2025 року включно. Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_12