Справа № 750/5649/25
Провадження № 1-кп/750/521/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді (головуючого): ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000067 від 18.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина, громадянина України, зі середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , посада - оператор, з інвалідністю 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

На виконання вказаних вище норм, вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 921 від 07.12.2016 (до 05.01.2023), та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30.12.2022, Положення про ТЦК та СП, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 154 від 23.02.2022, представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки спільно із представниками Національної поліції здійснюють заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів під час мобілізації.

Крім того, у своїй роботі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки для визначення грифу обмеження доступу матеріальних носіїв інформації керуються вимогами Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом ЦУ СБУ 23 грудня 2020 року №383 та Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом ГШ ЗСУ 30 січня 2023 року №12.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.8, 3.25 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, інформація щодо місць перебування осіб з числа особового складу територіального центру комплектування та соціальної підтримки, осіб, які уповноважені на це начальниками районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки при виконанні ними службових та/або посадових обов`язків та інструкцій щодо оповіщення попередньо призначених, військовозобов`язаних та резервістів є службовою інформацією, тобто інформацією з обмеженим доступом.

У той же час, житель м. Чернігова ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ТЦК та СП, умисно, вирішив перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

Так, у період з 20.06.2022 до 02.12.2022, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, до ОСОБА_4 звернувся раніше знайомий йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з пропозицією приєднатись в якості адміністратора до створеного ним телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (в подальшому назва змінена на « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за інтернет-адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 , посилання систематично змінюється).

Усвідомлюючи, що функціональним призначенням вказаного інформаційного ресурсу було інформування мешканців міста Чернігів про дислокацію та переміщення військовослужбовців ТЦК та СП, які здійснюють визначені законодавством заходи щодо оповіщення про хід мобілізаційних заходів, з тим, щоб уникнути вручення повісток та подальшої мобілізації, ОСОБА_4 надав згоду на вищевказану пропозицію ОСОБА_6 та, використовуючи особистий акаунт в додатку «Telegram» під назвою «СМАЙЛ», «id 165829872», діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді перешкоджання законній діяльності військового формування - Чернігівського обласного, Чернігівського міського та районних ТЦК і СП щодо забезпечення комплектування особовим складом Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану, і бажаючи їх настання, приєднався в якості адміністратора до вказаного вище телеграм-каналу.

В подальшому, в період часу з 02.12.2022 до 12.02.2024 з метою забезпечення постійного та безперебійного функціонування телеграм-групи «Оливки, маслини | Чернiгiв | Чернигов» ОСОБА_4 виконував функцію адміністратора каналу, яка, серед іншого, включала в себе: слідкування за додержанням учасниками правил поведінки з тим, щоб вони писали повідомлення виключно про місцезнаходження співробітників ТЦК та СП та обмеження прав користувачів, які порушували вказані правила групи. Таким чином, вказані дії акцентували увагу учасників каналу саме на діяльність ТЦК та СП, а не на інші аспекти інформування суспільства.

Зокрема, за весь час виконання функцій адміністратора вказаного телеграм-каналу, тобто в період часу з 02.12.2022 до 12.02.2024,

ОСОБА_4 було обмежено права 12 користувачів, які не дотримувались встановлених ОСОБА_6 правил спільноти, тобто писали повідомлення, які відволікали учасників спільноти від поширення відомостей про місцеперебування військовослужбовців ТЦК та СП.

Вказані заходи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з адміністрування даного Telegram-каналу, призводили до того, що в ньому на системній основі здійснювалось поширення інформації щодо форм та методів здійснення мобілізаційних заходів в особливий період на території міста Чернігова для невизначеного кола осіб, а саме: інформації про детальні адреси м. Чернігова, за якими перебувають військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання останніми заходів по призову громадян України (військовозобов`язаних та резервістів) під час мобілізації, умови несення служби, зокрема вручення повісток, використання бодiкамер, режим роботи блокпостів, що надавало допомогу особам, які ухиляються від військового обліку або іншим чином порушують правила військового обліку, в уникненні отримання відповідних повісток та ухиленні від виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Тобто, ОСОБА_4 чітко знав та усвідомлював, що у адміністрованому ним каналі систематично розміщується інформація, яка чинить перешкоди зазначеній законній діяльності ЗСУ.

Про нові публікації на вказаному каналі автоматично повідомлялися підписники, а усі публікації вказаного каналу були доступними для усіх учасників групи «Оливки, маслини | Чернiгiв | Чернигов».

Відтак, завдяки діям ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » упродовж часу його функціонування щоденно розміщувались повідомлення з інформацією про час та місце вручення повісток співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_7 , що давало можливість особам призовного віку уникати отримання таких повісток у означених місцях, і як наслідок, створювало передумови для ухилення від виконання ними військового обов`язку.

Всього в каналі протягом періоду його діяльності було поширено понад 1000 повідомлень про місцезнаходження співробітників ТЦК та СП.

Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_8 , перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст.ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, адмініструвавши Telegram-канал « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де розміщувались повідомлення про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками Чернігівського обласного, ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , за попередньо змовою з ОСОБА_6 , втрутився в їх законну діяльність та створив перешкоди, перепони в діяльності ЗСУ та інших військових формувань, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, вчиненому в особливий період за попередньою змовою групою осіб.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 24 квітня 2025 року під час досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити таку угоду.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Згідно із угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Відповідно до ч.2 ст. 75 КК України сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому були роз`яснені та вони йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просили її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їм зрозумілі.

Захисник просив також врахувати, що обвинувачений визнав свою вину, щиро каявся, тяжких наслідків від його дій не стало, що він є особою з інвалідністю 2 групи, та просив визначити іспитовий строк 1 рік.

Зазначена угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися з клопотанням до суду, який затвердив угоду, про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який є раніше не судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, зважає на добровільне перерахування ОСОБА_4 коштів на рахунок ЗСУ у виді благодійної допомоги у сумі 200 тис. грн., відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення та критичне ставлення до вчиненого.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна скасувати.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 75, 76, 259 ч. 1 КК України, ст.ст.100, 314,368 371,373,374,376,392 395,468- 470,472 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 квітня 2025 року між прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000067 від 18.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому узгодженого сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Чернігова.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1