490/4864/25 24.06.2025
н/п 1-кс/490/2789/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4864/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника 2-го відділення СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Золоті Пруди Олександрівського району Донецької області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, знаючи та розуміючи факт захоплення Бериславського району Херсонської області збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що територія Бериславського району Херсонської області є невід`ємною складовою частиною України, в серпні 2022 року перебуваючи в с. Бургунка Бериславського району Херсонської області, добровільно зайняв посаду директора незаконно створеного навчального закладу «ГБОУ Херсонской области «Бургунская школа Бериславского муниципального округа».

У подальшому, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22 грудня 2022 року, діючи з прямим умислом, вчинив умисні дії щодо реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб Федеральної податкової служби росії незаконно створеного на тимчасово окупованій території Херсонської області навчального закладу «Государственное бюджетное образовательное учреждение (ГБОУ) Херсонской области «Бургунская школа Бериславского муниципального округа», якому присвоєно основний державний реєстраційний номер 441, що свідчить про злочинний умисел останнього на підтримку рішень держави-агресора щодо функціонування освітньої системи за стандартами держави-агресора.

Таким чином, після зайняття ОСОБА_6 вищевказаної посади, останнім вчинено низку дій щодо організації роботи навчального закладу «Бургунський ліцей Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області», , юридична адреса: Україна, Херсонська область, Бериславський район, с. Бургунка, вул. Шкільна, буд. 1, на виконання рішення окупаційної адміністрації держави-агресора та інтеграцію його до освітньої системи держави-окупанта, переведено на російські навчальні стандарти та використано як структурну одиницю у здійсненні протиправної діяльності під назвою «ГБОУ Херсонской области «Бургунская школа Бериславского муниципального округа».

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на інтеграцію підпорядкованого ОСОБА_6 навчального закладу в освітню систему держави-агресора рф, перебуваючи в тимчасово окупованому с. Бургунка Бериславського району Херсонської області, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою завдання шкоди Україні, а також її національним інтересам у сфері освіти та науки, у тому числі з метою виконання злочинного задуму окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме «ВГА Херсонской области», «департамента образования и науки ВГА Херсонской области», в порушення Закону України «Про освіту», наказу відділу освіти Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 24-ОД від 09.09.2022 «Про організацію освітнього процесу в закладах освіти Тягинської ОТГ в 2022-2023 навчальному році», достовірно знаючи, що педагогічні працівники забезпечують дистанційно освітній процес, не пізніше 05.08.2022, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, приступив до виконання своїх обов`язків на займаній посаді, заподіюючи тим самим шкоду інтересам територіальної громади та Україні вцілому.

На виконання покладених на нього обов`язків, ОСОБА_6 у період з серпня 2022 року по грудень 2022 року, діючи як директор ГБОУ Херсонской области «Бургунская школа Бериславского муниципального округа», з метою забезпечення належної реалізації рішень окупаційної адміністрації держави-агресора «ВГА Херсонской области», спрямованих на завдання шкоди Україні, а також ефективного виконання задач покладених на нього незаконними органами влади, щодо стабілізації та розвитку сфери освіти у відповідності до законодавства держави-агресора рф, забезпечив прийняття на роботу у створений окупаційною адміністрацією заклад освіти педагогів та технічних працівників; здійснював примусове зарахування у «навчальний заклад» дітей через погрози їх батькам застосуванням до них реприсивних заходів, запровадив документообіг російською мовою як «офіційною», видавав і підписував службові та інші документи для забезпечення функціонування незаконного створеного навчального закладу.

Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на території тимчасово окупованого військами держави-агресора с. Бургунка Бериславського району Херсонської області, діючи з метою завдання шкоди Україні, у вищевказаний період часу, з метою завдання шкоди національній безпеці України, а також її національним інтересам у сфері освіти, в порушення норм чинного законодавства України, а саме Законів України «Про національну безпеку України», «Про освіту», підтримав та реалізовував незаконні рішення т.зв. «ВГА Херсонской области», «департамента образования и науки ВГА Херсонской области» та «министерства образования и науки Херсонской области», тобто окупаційної адміністрації держави-агресора шляхом зайняття посади пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій у незаконно створеному навчальному закладі освіти на тимчасово окупованій території Бериславського району, а саме директора так званого ГБОУ Херсонской области «Бургунская школа Бериславского муниципального округа», на якій з метою завдання шкоди Україні вчинив активні дії щодо інтеграції очолюваного ним навчального закладу в освітню систему російської федерації, зокрема :

*вживав заходи по прийому педагогів та технічного персоналу, які погодились співпрацювати з державою-агресором та виконуючи їх протиправні вимоги, які суперечать міжнародному праву;

*здійснював агітацію щодо набору працівників до даного навчального закладу, під час особистих бесід із місцевими мешканцями та працівниками освітніх закладів, вимагав співпрацювати із окупаційною владою та працювати у новоствореному окупаційною владою навчальному закладі за стандартами освіти рф;

*забезпечував фінансування оплати праці відповідних працівників на тимчасово окупованій території у грошових одиницях держави-агресора (рублях);

*ведення всієї навчальної та адміністративної документації виключно російською мовою, використання нових бланків, затверджених окупаційною адміністрацією, впроваджуючи роботу закладу на виконання рішень окупаційної адмінстрації;

*вживав заходи до примусового залучення учнів до очолюваного ним закладу освіти, з мотивів зміни їх світогляду щодо їх національної та етнічної індентичності з українським народом.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у пособництві державі-агресору, тобто у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу окупаційній адміністрації державі-агресора, з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 111-2 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, останнім відомим місцем знаходження підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до оперативної інформації, є тимчасово окупована територія України, на час вчинення злочину останній обіймав посаду у так званому, незаконно створеному органами окупаційної влади, навчальному закладі, що також свідчить про його зв`язки із представниками незаконних органів влади та окупаційної адміністрації держави-агресора, у зв`язку із чим може впливати на підлеглих, які у разі їх затримання та допиту в якості свідків з метою отримання показань відносно ОСОБА_6 , зможе вжити заходів щоб такі особи не надавати проти нього свідчення та/ або надали спотворенні, крім того в ході досудового розслідування отримано дані, що підозрюваний ОСОБА_6 продовжував вчиняти колабораційну діяльність після проведення ЗС України деокупації території Бериславського району, а саме в грудні 2022 року, вчинив дії щодо реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб Федеральної податкової служби росії незаконно створеного на тимчасово окупованій території Херсонської області навчального закладу «Государственное бюджетное образовательное учреждение (ГБОУ) Херсонской области «Бургунская школа Бериславского муниципального округа», якому присвоєно основний державний реєстраційний номер 441, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених, просила про його задоволення.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на те, що його підзахисний належно не повідомлений про існування вказаного кримінального провадження.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

13.06.2025 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідне повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 17, 18, 19 червня 2025 року до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 19.06.2025 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що на на теперішній час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме тимчасово окупованій території Генічеського району.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000302 від 19.06.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрюваний не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, підтверджується даними: протоколу огляду інформаційного ресурсу Федеральної податкової служби рф «Єдиний державний реєстр юридичних осіб» за посиланням - https://egrul.nalog.ru/index.html, де виявлено інформацію про державну реєстрацію владою рф т.зв. «Государственного бюджетного образовательного учреждения Херсонской области «Бургунская Школа Бериславского Муниципального округа» та її директора ОСОБА_6 ; протоколів допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколів пред`явлення особи ОСОБА_6 за фотознімками для впізнання проведеними зі свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Так, нормами чинного КПК України не визначене поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, на час вчинення злочину останній обіймав посаду у так званому, незаконно створеному органами окупаційної влади, навчальному закладі, що також свідчить про його зв`язки із представниками незаконних органів влади та окупаційної адміністрації держави-агресора, крім того вільно пересуваючись та через свої стійкі зв`язки з представниками держави-агресора ОСОБА_6 зможе продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 , відносно якого необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1