Справа № 471/319/25
Провадження №1-кп/471/58/25
Номер рядка звіту 93
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ще Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 18.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Довженки Доманівського району Миколаївської області, громадянин України, з базовою середньою освітою, не працюючий, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, - 14.03.2008 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 185 ч. 1 ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 10.12.2008 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ст. 125 ч. 1 КК України до 600 грн. штрафу; 10.11.2009 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 162, ст. 70, ст. 71 КК України до 4-х років позбавлення волі; 18.07.2013 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 69, ст. 70 КК України до 2-х років позбавлення волі; 12.06.2014 року ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області невідбута частина покарання скорочена на 1/2 згідно ст. 6 ЗУ «Про амністію`від 08.04.2014 року, звільненого 31.12.2024 року; 17.08.2017 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений, та діяв станом на 18.01.2025.

ОСОБА_4 будучи раніше судимим, зокрема, 17.08.2017 року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України, з призначенням остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України 3 роки позбавлення волі. 03.07.2020 року звільнений з Казанківської виправної колонії № 93 Миколаївської області по відбуттю строку покарання. Після чого, ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний злочин.

Так, будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 18.01.2025 у нічний час, більш точного часу судом не встановлено, у ОСОБА_4 , котрий з дозволу власника перебував за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел на таємне викрадення мобільного телефону марки «Infinix Smart 8» X6525D, 64 GB з sim-картою мобільного оператора «Vodafone» та sim-картою мобільного оператора «Київстар», належного ОСОБА_6 , котрий знаходився в спальній кімнаті на стільці біля ліжка останнього.

Так, вказаний час та день, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, скориставшись тим, що ОСОБА_6 за ним не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді викрадення чужого майна, умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, перебуваючи з дозволу власника в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 таємно викрав мобільний телефон марки «Infinix Smart 8» X6525D, 64 GB, вартістю 3550 грн.00 коп. бувший у використанні з sim-картою мобільного оператора «Vodafone» вартістю 275 грн. 00 кой. та sim-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 175 грн. 00 коп. належний потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4000 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , себе визнав винними повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро покаявся.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує: за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий та відбував реальні міри покарання, востаннє 17.08.2017 року за вироком Доманівського районного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, останній маючи не зняту, та не погашену судимість, повторно вчинив новий корисливий злочин проти власності, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Також, згідно досудової доповіді відносно ОСОБА_4 від 14.04.2025 року та витягу з оцінки ризиків: ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як - високий; ризик ОСОБА_4 небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи у розмірі 3183,60 гривень, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 ..

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Стягнути ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи у сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речові докази повернути законному володільцю.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1