Провадження №: 1-кс/336/430/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 від 01 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 01.05.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме:

- кітель темно-зеленого кольору зі знаком залізний хрест символізуючий нацистський режим (зображення «свастики та цифри «1939»);

- штани темно-зеленого кольору;

- кепка зеленого кольору зі знаком «ДШВ».

Слідчий СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без його участі.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 від 01 травня 2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що30.04.2025 приблизно о 23-00 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходячись біля під`їзду № 6, будинку № 13 по вулиці Вороніна у м. Запоріжжя, незаконно зберігав предмет, схожий на гранату ВОГ-17, яку тримав в правій руці тим самим незаконно зберігав зазначений боєприпас.

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000662 від 01.05.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Так, 01.05.2025 у рамках здійснення досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено:

- кітель темно-зеленого кольору зі знаком залізний хрест символізуючий нацистський режим (зображення «свастики та цифри «1939»);

- штани темно-зеленого кольору;

- кепка зеленого кольору зі знаком «ДШВ»;

На даний час вилучені об`єкти визнано речовими доказами по кримінальному провадженню 0000662 від 01.05.2025 постановою слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, які знаходяться у СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Вилучене майно належить затриманому ОСОБА_5 .

Статтею 168 КПК України передбачено два випадки тимчасового вилучення майна: під час затримання особи та під час обшуку, огляду.

Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 171 КПК України передбачено, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Аналізуючи положення чинного законодавства слідує, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи, що майно відповідає критеріям до ст.98 КПК України та з метою запобігання знищення речових доказів, а тому в клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Стаття 175 КПК України передбачає, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 132 КПК України арешт майна є заходом абезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.4 ст.132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Правову позицію щодо застосування положень Кримінального процесуального кодексу України про скасування арешту майна після закриття кримінального провадження висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 15.04.2024 у справі № 554/2506/22, де зазначила, що після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття слідчим кримінального провадження в передбаченому законом порядку речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна, відтак має бути повернутий законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 168, 170-173, 175, 309, 369, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Оріхівського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 від 01 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 01.05.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме:

- кітель темно-зеленого кольору зі знаком залізний хрест символізуючий нацистський режим (зображення «свастики та цифри «1939»);

- штани темно-зеленого кольору;

- кепка зеленого кольору зі знаком «ДШВ».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя: