Справа № 676/7484/24
Провадження № 1-кп/676/152/25
УХВАЛА

02 квітня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 , її представника, адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 17 серпня 2024 року, близько 07 год. 25 хв., на 293км + 100м. автомобільної дороги Н-03 «Житомир-Чернівці» в с. Колибаївка, Кам?янець-Подільської ОТГ, Кам?янець-Подільського району Хмельницької області керуючи автомобілем «Volkswagen Sharan», д.р.н. НОМЕР_1 , з боку м. Кам?янець-Подільського в напрямку м. Чернівці та нехтуючи вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі - Правил), змінила напрямок руху в бік зустрічної смуги не переконалася при цьому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме водію автомобіля «Mitsubishi Pajero», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який керував автомобілем в зустрічному напрямку своєю смугою для руху з боку м. Чернівці в напрямку м. Кам?янець-Подільського. Так, ОСОБА_4 , рухаючись з боку м. Кам?янець-Подільського в напрямку м. Чернівці, при керуванні автомобілем «VolkswagenSharan» автодорогою із двостороннім рухом, по асфальтобетонному покритті проїзної частини в сухому стані, виїхала на ліву частину автодороги перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки 1.1. Розділу 34 вказаних Правил, яку перетинати заборонено, та рухаючись в населеному пункті Колибаївка, вул. Грушевського, поблизу будинку №69А, Кам?янець-Подільського району Хмельницької області, допустила зіткнення керованого нею автомобіля «Volkswagen Sharan» на зустрічній смузі руху з автомобілем «Mitsubishi Pajero», де в початковій фазі зіткнення у взаємному контакті перебували передня права, переважно кутова, частина автомобіля «Volkswagen Sharan», д.р.н. НОМЕР_3 , та передня права частина автомобіля «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_4 . Крім того, в порушення вимог п. 2.3 (б) цих Правил ОСОБА_4 була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не реагувала на її зміну, чим створила небезпеку водію автомобіля «Mitsubishi Pajero» ОСОБА_9 та у порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. д) Правил, створила своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а також загрозу життю та здоров?ю громадян, а саме пасажиру, що знаходився на передньому сидінні автомобіля «Mitsubishi Pajero» ОСОБА_7 і пасажиру переднього сидіння автомобіля «Volkswagen Sharan» ОСОБА_6 спричинивши їм середньої тяжкості тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги правил безпеки дорожнього руху, передбачені пунктами 1.5, 2.3 (б, д), 10.1 та вимоги суцільної лінії дорожньої горизонтальної розмітки 1.1. Розділу 34 вказаних Правил, зміст яких полягає в наступному:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

п. 10.1. Перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху.

РОЗДІЛ 34.

1.Горизонтальна розмітка

1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка).

Лінію 1.1 перетинати забороняється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об?їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об?їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30км/год.

Вищевказані порушення ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме отриманням потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середньої тяжкості, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

19.02.2025 року від Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини» надійшло клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 , яка є учасником волонтером благодійного фонду, від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки Благодійному фонду «Волонтерський рух Буковини», а також представлені суду завірені копії статуту Благодійному фонду «Волонтерський рух Буковини», копії виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, копії рішення № 68 від 26.12.2016 р. про включення фонду «Волонтерський рух Буковини» до реєстру неприбуткових установ, копії протоколу загальних зборів учасників Фонду «Волонтерський рух Буковини» №1 від 15.03.2015 року, копії договору № 21 про провадження волонтерської діяльності ОСОБА_4 з одного боку та до Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини» з іншого, від 05.05.2022 року, витягу з протоколу №1 засідання учасників фонду від 19.02.2025 року, довідки про учасників фонду, які діють згідно договорів про провадження волонтерської діяльності.

Також в клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 є учасником Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини», у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, внаслідок збройної агресії рф проти України, всіма засобами та зусиллями підтримує фонд, самостійно і належним чином виконує батьківські обов`язки, вперше вчинила злочин з необережності та невеликої тяжкості, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому розкаялась, відшкодувала завдані своїми діями матеріальні збитки, на загальних зборах учасників Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини» 19.02.2025 року, оформлених протоколом №1, було прийнято рішення про взяття ОСОБА_4 колективом Фонду на поруки та взяття на себе обов`язку здійснювати щодо неї заходи виховного характеру протягом строку поруки, зокрема контроль за виконанням своїх безпосередніх трудових обов`язків, перевірку додержання ним правил співжиття в побуті та громадських місцях.

Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання.

Потерпіла та її представник проти задоволення клопотання заперечують та просять суд у його задоволенні відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який має бути долучено до справи.

Однак, до матеріалів кримінального провадження не долучено належних доказів про приналежність ОСОБА_4 як члена відповідного колективу, якому було б можливо передати його на поруки.

Так, в клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 є учасником Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини».

В підтвердження вказаної обставини до клопотання долучено копію договору № 21 про провадження волонтерської діяльності ОСОБА_4 з одного боку та до Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини» з іншого, від 05.05.2022 року та довідка згідно якої, станом на 23.03.2025р. ОСОБА_4 на волонтерських засадах працює у фонді.

Разом з тим, суд вважає, що вказані документи неможливо визнати належними доказами на підтвердження наявності у ОСОБА_4 статусу учасника Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини».

Так, згідно п. 1.3 Розділу 1 Статуту Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини» (далі Статут) її засновниками є ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до Розділу 3 Статуту фонд може мати крім засновників, інших учасників, що вступили до його складу в порядку, встановленому Статутом.

Відповідно до п. 4.2 Розділу 4 Статуту вищим органом управління Фонду є Загальні збори учасників. Згідно пп. 4.2.7 Рішення вважаються прийнятими, якщо за них проголосувало більшість присутніх учасників фонду.

Однак, в клопотанні чи доданих документах відсутні відомості про склад Загальних зборів учасників. В довідці, що додана до клопотання міститься інформація про те, що у БФ «Волонтерський рух Буковини» працює 22 людини. У протоколі Загальних зборів БФ «Волонтерський рух Буковини» від 19.02.2025 року щодо взяття на поруки ОСОБА_4 , також не містить цієї інформації, а підписаний лише трьома засновниками благодійного фонду, що перешкоджає встановити правомочність рішення цих зборів.

Суд звертає увагу, в клопотанні БФ «Волонтерський рух Буковини» просить передати ОСОБА_4 , як її учасника, на поруки, та взяття на себе благодійним фондом обов`язку здійснювати щодо неї заходів виховного характеру протягом строку поруки, зокрема контроль за виконанням своїх безпосередніх трудових обов`язків, перевірку додержання ним правил співжиття в побуті та громадських місцях. Однак, як було встановлено з копії договору №21 про провадження волонтерської діяльності у ОСОБА_4 не має трудових обов`язків перед Благодійним фондом «Волонтерський рух Буковини».

Тому, залишається незрозумілим яким чином вказаний БФ (у кількості трьох його засновників) може здійснювати контроль за виконанням неіснуючих трудових обов`язків ОСОБА_4 , , а також перевірку додержання нею правил співжиття в побуті та громадських місцях.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» №5073-VI від 05.07.2012 року визначені такі поняття як благодійна організація та благодійна діяльність.

Так, благодійна організація це юридична особа приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, визначених цим Законом, як основну мету її діяльності.

Благодійна діяльність добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара.

Таким чином, клопотання Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини», за змістом не узгоджується з приписами ст.47 КК України, оскільки не підтверджено належними доказами, що ОСОБА_4 , є членом колективу, який клопоче про передачу на поруки обвинуваченої, а також не зрозуміло яким чином до ОСОБА_4 будуть застосовуватись заходи виховного характеру, зокрема контроль за виконанням ним трудових обов`язків, оскільки вона не є членом трудового колективу.

Суд вважає, що в даному випадку колектив Благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини», (зокрема три його засновники) не можуть бути достатньою гарантією належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння нею інших кримінальних правопорушень, систематичного застосування щодо неї заходів виховного характеру, оскільки остання не знаходиться під постійним контролем Благодійного фонду протягом визначеного часу, зокрема не перебуває в трудових відносинах.

Відповідно до п.6 Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Кримінально-правовим наслідком виконання особою умов передачі на поруки є остаточне звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинений злочин після закінчення зазначеного строку (без ухвалення судового рішення), а наслідком недодержання нею хоча б однієї з наведених умов притягнення до кримінальної відповідальності за цей злочин.

Про те, що особа не виправдала довіру колективу, свідчать: систематичне або грубе порушення нею правил внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, в установі чи організації; невиконання зобов`язань щодо своєї поведінки, взятих на загальних зборах колективу; вчинення нового злочину чи іншого правопорушення тощо.

Ухилення особи від заходів виховного характеру полягає в її намаганні уникнути виховного впливу колективу, залишенні з цією метою місця роботи або навчання та ін.

Тобто, недопустимим є формальне прийняття рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, а має бути застосовуватись із суворим додержанням вимог КК та КПК України.

Керуючись ст.47 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання керівника благодійного фонду «Волонтерський рух Буковини» ОСОБА_10 про взяття на поруки благодійного фонду обвинуваченої ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя